П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/15949/21 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Чернова Ганна Валеріївна 
Суддя-доповідач -  Залімський І. Г.   
25 серпня 2025 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Залімського І. Г. 
суддів:  Сушка О.О.  Мацького Є.М. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 14 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду із заявою про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області подати звіт про виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22.02.2022 у даній справі. 
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 14.03.2025 у задоволенні вказаної заяви відмовлено.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку ухвалу, прийняти нове рішення про задоволення заяви, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до необґрунтованої відмови у задоволенні заяви.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що з січня 2025 року відповідач безпідставно не виконує рішення суду щодо виплати позивачу підвищення до пенсії згідно із ст.39 Закону №796-ХІІ.
Відповідач  не подав відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24.06.2025, з урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Встановлено, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 22.02.2022 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з 01.01.2021 здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, встановленим законом про Державний бюджет України на відповідний рік.
На виконання рішення суду ГУ ПФУ в Житомирській області здійснило перерахунок пенсії позивача, встановивши щомісячне підвищення до пенсії відповідно до статті 39 Закону №796-ХІІ, яке виплачувалося позивачу до грудня 2024 року, а з січня 2025 року ГУ ПФУ в Житомирській області не нараховує та не виплачує позивачу доплату до пенсії, що передбачена статтею 39 Закону №796-ХІІ.
Відповідач такі дії обґрунтовує зміною правового регулювання Законом №4059-IX, стаття 45 якого є спеціальною до приписів Закону №796-ХІІ.
Позивач не погодившись з такими діями ГУ ПФУ в Житомирській області, а тому звернувся до суду із вказаною заявою.
За змістом частини 1 статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання своїх зобов`язань у межах відповідної справи. Судовий контроль є спеціальним видом провадження в адміністративному судочинстві, відмінним від позовного. Головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується винесенням судового рішення, а також передбачає його виконання.
Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних, підтверджених належними і допустимими доказами, підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених згідно із судовим рішенням обов`язків та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.
Позивачем до поданої заяви не було додано актуальної інформації як в підтвердження існування виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду у даній справі в порядку Закону України "Про виконавче провадження" як такого, так і доказів вжиття державним виконавцем всіх передбачених чинним законодавством заходів для належного та повного виконання цього судового рішення.
Матеріали справи не містять доказів наміру відповідача ухилитись (ухилятись) від виконання. 
У зв`язку із наведеним відсутні підстави для задоволення заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у даній адміністративній справі.
Також суд зауважує, що статтею 45 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" від 19.11.2024 №4059-IX та Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2024 №1524 "Деякі питання здійснення у 2025 році на період воєнного стану в Україні доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення" деталізовано умови встановлення, продовження чи припинення доплати до пенсії у 2025 році громадянам, які проживають у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення.
За змістом заяви позивач не погоджується із діями відповідача, вчиненими внаслідок виконання приписів статті 45 Закону №4059-IX. Отже, у даному випадку, має місце виникнення нового спору щодо прийнятого пенсійним органом рішення/вчиненої дії щодо припинення нарахування та виплати доплати до пенсії в порядку статті 39 Закону №796-ХІІ. з 01 січня 2025 року, однак цей спір не може бути вирішено у порядку судового контролю.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви позивача, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 14 березня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 
          
Головуючий	 	 	Залімський І. Г.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Сушко О.О.    Мацький Є.М.