Справа № 127/41370/24
Провадження № 22-ц/801/1276/2025
Категорія: 41
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дернова В. В.
Доповідач:Сало Т. Б.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2025 року	Справа № 127/41370/24	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сала Т.Б., суддів Ковальчука О.В., Панасюка О.С., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 березня 2025 року, ухвалене суддею Дерновою В.В., в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
У грудні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі – ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») звернулося до суду із вказаним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором №7538954 від 07 грудня 2022 року в розмірі 35 856 грн.
В обґрунтування позову ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» зазначило, що 07 грудня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Міолан» (далі – ТОВ «Міолан») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №7538954, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 15 000 гривень зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів, повернення кредиту та сплати комісії і процентів відповідачем не було внесено.
29 травня 2023 року між ТОВ «Мілоан» то ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено Договір про відступлення прав вимоги №97-МЛ, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №7538954 від 07 грудня 2022 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 ..
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №97-МЛ від 29 травня 2023 року заборгованість відповідача становить 35 856 грн, з яких: 7 500 грн – заборгованість за тілом кредиту; 26 856 грн – заборгованість за нарахованими процентами; 1 500 грн – заборгованість за комісією. 
Вказане стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27 березня 2025 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за Договором про споживчий кредит (індивідуальна частина) №7538954 від 07.12.2022 року у розмірі 35 856 грн. (тридцять п`ять тисяч вісімсот п`ятдесят шість гривень), з яких 7 500 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 26 856 грн. – заборгованість за нарахованими процентами, 1 500 грн. – заборгованість за комісією.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити повністю.
У скарзі зазначає, що електронний договір про надання споживчого кредиту від 07 грудня 2022 року містить ознаки кредитного договору. Позивачем не надано пояснення щодо суми заборгованості, а саме не надано пояснень щодо нарахування заборгованості за відсотками. Надані позивачем виписка та розрахунок заборгованості за кредитом підготовлені робітниками банку і є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача. Первинних бухгалтерських документів щодо видачі кредиту та його часткового погашення позивачем надано не було. Матеріали справи не містять також відомостей, що підтверджують факт наявності заборгованості. Позивачем не надано суду доказів оформлення, укладання та отримання позичальником Умов та Правил надання банківських послуг, Пам`ятки клієнта і Тарифів, що в сукупності із заявою свідчило про укладений у належній формі договір між сторонами про надання банківських послуг. Вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищеними, не відповідає передбаченим ч. 3 ст. 509 та ч.1, 2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Надані позивачем Умови обслуговування ТОВ «ФК Кредит-Капітал» з огляду на їх мінливий характер не можна вважати складовою кредитного договору. Позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦК України, доказів досудового врегулювання спору позивачем не надано.
У поданому на апеляційну скаргу відзиві ТОВ «ФК Кредит-Капітал» просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи вищенаведені норми, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.
Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Встановлено, що 07 грудня 2022 року між ТОВ «Міолан» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №7538954, за умовами якого кредитодавець зобов`язався на умовах визначених цим договором на строк, визначений п.1.3 договору надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у п. 1.2 договору, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості згідно п. 1.4 договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі та на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. 
У п.1.2 договору зазначено, що сума (загальний розмір) кредиту становить 15 000 гривень.
Кредит надається загальним строком на 105 календарних днів з 07 грудня 2022 року (дата надання кредиту) і складається  з пільгового та поточного періодів.
Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 22 грудня 2022 року (рекомендована дата платежу) (п.1.3.1).
Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 22 березня 2023 року (дата остаточного погашення заборгованості) (п.1.3.2).
Відповідно до п. 1.4 договору, позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 22 грудня 2022 року (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 22 березня 2023 року (останнього дня строку кредитування).
Пункт 1.5 договору визначає, що загальні витрати позичальника за пільговий період складають 4 875 гривень в грошовому виразі та 94,072,00 відсотків річних у процентному значенні, загальні витрати позичальника за кредитом (за весь строк кредитування) складають 45 375,00 грн в грошовому виразі та 1052,00 відсотків річних у процентному значенні. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за пільговий період складає 19 875 гривень. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк кредитування складає 60 375 гривень. 
Комісія за надання кредиту становить 1 500,00 грн, яка нараховується за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту одноразово (п.1.5.1 договору).
Пунктом 1.5.2 договору визначено, що проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду становлять 3 375,00 грн. які нараховуються за ставкою 1,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду.
Пунктом 1.5.3 договору визначено, що проценти за користування кредитом протягом поточного періоду становлять 40 500,00 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду.
Тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2,.2.3 цього Договору (п.1.6 договору).
Згідно з п. 2.1. договору, кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 *85.
Відповідно до п. 2.2.1 та 2.2.3 договору, позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п 1.5.1-1.5.3 договору, в один з термінів (дат) вказаних в п.1.4. У випадку якщо позичальник продовжує строк кредитування вказаний в п. 1.3 договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною п. 1.5.2. або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною п. 1.6 договору, в сумі та на умовах визначених п. 2.3 договору.
Проценти нараховуються за стандартною ставкою, що визначена п.1.5.3 цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій та з інших причин визначена в п. 1.5.2 процентна ставка запропонована позичальнику протягом пільгового періоду зі знижкою і є меншою за стандартну ставку встановлену п.1.5.3 договору. Якщо визначена п.1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартною ставки, то після завершення пільгового періоду з урахуванням пролонгацій, проценти протягом поточного періоду прожовують нараховуватися за стандартною ставкою згідно п.1.5.3 договору. 
Пунктом 2.3 договору визначено умови щодо пролонгації договору (а.с.8-13).
Додатками до вказаного договору є Графік платежів за договором про споживчий кредит №7538954 від 07 грудня 2022 року (Додаток №1) та Паспорт споживчого кредиту №7538954 (Додаток №2) (а.с.13 на звороті-14).
Анкета-заява на кредит №7538954 від 07 грудня 2022 року містить відомості щодо погодження отримання кредиту відповідачем ОСОБА_1 у ТОВ «Мілоан» (а.с. 15 на звороті-16).
Факт надання ОСОБА_1 коштів за вказаним у договору розмірі - 15 000 гривень підтверджується платіжним дорученням №88600527 від 07 грудня 2022 року (а.с.16 на звороті).
29 травня 2023 року між ТОВ «Міолан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «Міолан» відступило новому кредитору за плату, а новий кредитор прийняв належні кредиторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, в тому числі і до ОСОБА_1 на загальну суму 35 856 грн (а.с.7 на звороті, 19-23).
Як вбачається із виписки з особового рахунку за кредитним договором №7538954 від 07 грудня 2022 року, ОСОБА_1 належним чином не виконував зобов`язання за договором, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за кредитом у розмірі 35 856 грн, з яких: 7 500 грн – заборгованість за тілом кредиту; 26 856 грн – заборгованість за нарахованими процентами; 1 500 грн – заборгованість за комісією.
Оскільки ОСОБА_1 не виконав свої зобов`язання за договором позики, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», як новий кредитор, звернулося до суду з даними позовом про стягнення заборгованості.
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За змістом норми статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частини 1, 2 статті 639 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Всупереч умов укладеного договору про споживчий кредит №7538954 від 07 грудня 2022 року, зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів та комісії у строки і на умовах, передбачених договором, відповідачем належним чином не виконані, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість.
Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України), обґрунтування вимог учасників справи та обставин, які мають значення для справи, повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів (ст. 76-79 ЦПК України).
Кредитний договір, укладений між відповідачем ОСОБА_1 та первісним кредитором, а також укладений між ТОВ «Міолан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» договір відступлення прав вимоги у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто в силу положень статті 204 ЦК України діє презумпція правомірності указаних правочинів.
У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли унаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Суд першої інстанції, встановивши, що у цій справі позичальник не довів належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених кредитним договором, дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором.
У ч. 1 ст. 367 ЦПК України зазначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає про те, що позивачем не надано пояснень щодо суми заборгованості, зокрема щодо нарахування заборгованості за відсотками. Надані позивачем виписка та розрахунок заборгованості за кредитом підготовлені робітниками банку і є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача, а первинних бухгалтерських документів щодо видачі кредиту та його часткового погашення не надано. 
Встановлено, що на виконання умов укладеного 07 грудня 2022 року кредитного договору ТОВ «Міолан» перерахувало ОСОБА_1 кошти в розмірі 15 000 гривень, що ним не заперечується.
Заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором визначена станом на 29 травня 2023 року і в загальному становить 35 856 грн: 7 500 грн – заборгованість за тілом кредиту; 26 856 грн – заборгованість за нарахованими процентами; 1 500 грн – заборгованість за комісією.
Вказаний розмір заборгованості підтверджується відомостями про щоденні нарахування та погашення (з 07 грудня 2022 року по 21 травня 2023 року) та випискою з особового рахунку ОСОБА_1 (а.с.17-18).
У відомості зазначено детальні складові заборгованості, в тому числі розмір нарахованих процентів та пункти договору, на підставі яких вони нараховувалися, а також розмір сплачених платежів.
Тобто ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» обґрунтував розмір заборгованості.
ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не заперечує факт наявності у нього заборгованості і не аналізує надані позивачем докази на підтвердження розміру заборгованості та її складових, не співставляє розрахунок із умовами укладеного ним договору.
Верховний Суд у постанові від 30 листопада 2022 року у справі №334/3056/15 зазначив, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.
У цій справі ОСОБА_1 не довів належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених кредитним договором, розмір заборгованості не спростував.
Також ОСОБА_1 зазначає, що позивачем не надано суду доказів оформлення, укладання та отримання позичальником Умов та Правил надання банківських послуг, Пам`ятки клієнта і Тарифів, що в сукупності із заявою свідчило про укладений у належній формі договір між сторонам про надання банківських послуг. 
Разом з тим, позивач в обґрунтування розміру заборгованості не посилається на вказані документи і такі не підписувалися позичальником. 
Всі умови щодо розміру кредиту, строку дії договору, порядку погашення кредиту, сплати комісії, тощо, узгоджені сторонами у самому договорі та додатках до нього.
А тому вказані доводи не заслуговують на увагу.
Твердження скаржника про завищений розмір процентів відхиляються апеляційним судом, оскільки сторони, укладаючи кредитний договір, погодили всі його умови, в тому числі щодо порядку нарахування та сплати процентів.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором.
Слід зазначити, що статтею 18 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено підстави визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача.
Так, продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.
Перелік несправедливими умов у договорах із споживачами встановлений частиною третьою цієї статті.
Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.
Однак, дана норма стосується вимог щодо нарахування пені, яку позивач не нараховував та не заявляв до стягнення.
Решта доводів апеляційної скарги, що стосуються невідповідності позовної заяви встановим до неї вимогам не впливають на висновки суду першої інстанції та не є підставою для скасування рішення суду із ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.
Відтак, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, оскільки воно ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, 
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 березня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                             Т.Б. Сало

Судді                                                               О.В. Ковальчук

                                                                    О.С. Панасюк