ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2025 року 
м. Київ

справа № 751/9810/23
адміністративне провадження № К/990/24095/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Мацедонської  В.  Е.,
суддів: Білак М.В., Соколов В.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження, як суд касаційної інстанції адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції Шклярука Андрія Васильовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 травня                     2024 року ( головуючий суддя Заїка М.М., судді: Голяшкін О.В., Швед Е.Ю.)
Короткий зміст позовних вимог
У листопаді 2023 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Новозаводського районного суду м. Чернігова з позовом до інспектора УПП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції Шклярука Андрія Васильовича (далі-відповідач 1), Департаменту патрульної поліції (далі -відповідач 2), у якому просив:
- скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАТ № 8000724 від 23 жовтня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 статті 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем до нього застосовано адміністративне стягнення за відсутності будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення.
Крім того, під час винесення постанови на місці, інспектор поліції позбавив позивача права на отримання правової допомоги та захистити свої права.
З підстав наведеного, позивач уважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАТ №8000724 від 23 жовтня 2023 року була винесена з порушенням процесуального права та має бути скасована.
Також позивач вказав про те, що ним було понесено витрати на сплату судового збору, а також витрати на правничу допомогу у сумі 8000 грн.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 07 березня                        2024 року:
- прийнято відмову позивача ОСОБА_1 від позову до інспектора Управління патрульної поліції в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції Шклярука Андрія Васильовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення;
- закрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції Шклярука Андрія Васильовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - у зв`язку із відмовою позивача від позову;
- стягнуто з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані із сплатою судового збору за подачу позову, в розмірі 536,8 грн та у відшкодування витрат, понесених на правничу допомогу, у розмірі 8000 грн.
Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції, керуючись пунктом 2 частини першої статті 238 КАС України, дійшов висновку, що відмова позивача від позову не порушує права та охоронювані законом інтереси інших осіб, не суперечить положенням Кодексу адміністративного судочинства України, тому відмову позивача від позову слід прийняти, а провадження у справі закрити.
Вирішуючи питання щодо стягнення з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору та витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, суд першої інстанції зазначив таке.
Відповідно до статті 140 КАС України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються із позивача, крім випадків, коли позивач звільнений від сплати судових витрат. Однак якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача.
Ураховуючи приписи статті 140 КАС України, а також надані позивачем докази понесених витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність стягнути з відповідача, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень судові витрати, пов`язані із сплатою судового збору за подачу позову, в розмірі 536 грн 80 коп та витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 8000,00 грн.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Департамент патрульної поліції подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про закриття провадження у справі на підставі пункту 8 частини 1 статті 238 КАС України, відмовити у розподілі судових витрат.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 травня                        2024 року ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07 березня 2024 року скасовано.
Закрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції Шклярука Андрія Васильовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАТ № 8000724 від 23 жовтня 2023 року, на підставі пункту 8 частини першої статті 238 КАС України.            
Приймаючи оскаржувану постанову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивач, звернувшись до суду з заявою про відмову від позову, не виконав вимоги ч. 8 ст.  47 КАС України шляхом направлення відповідачам копії такої заяви та не надав до суду доказів такого направлення.
Таким чином, як зазначив суд апеляційної інстанції, суд першої інстанції безпідставно розглянув таку заяву позивача та прийняв відмову позивача від позову, адже таку заяву належало повернути без розгляду.
Також суд апеляційної  інстанції встановив, що суд першої інстанції не прийняв рішення за результатом розгляду заяви відповідача від 29 грудня 2023 року про закриття провадження у справі на підставі п.  8 ч.  1 ст. 238 КАС України.
Своєю чергою, як встановлено судом апеляційної інстанції, оскаржувана позивачем постанова серії ЕАТ №8000724 від 23 жовтня 2023 була скасована суб`єктом владних повноважень за результатами здійснення контролю за додержанням вимог закону при застосування заходів впливу за адміністративні правопорушення, а справа про адміністративне правопорушення закрита.
З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заяву позивача про відмову від позову суд першої інстанції не міг прийняти до розгляду, а подана відповідачем  заява про закриття провадження у справі на підставі п. 8 ч.  1 ст. 238 КАС України дає підстави для задоволення такої.
Щодо розподілу судових витрат суд апеляційної інстанції зазначив таке.
Частина восьма статті 139 КАС України дозволяє суду у випадку, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
З урахуванням обставин, що склалися, за відсутності чіткого правового регулювання розподілу судових витрат саме у такому випадку процесуальним законом, суд керується принципом, за яким судові витрати несе та із сторін, з вини якої такі витрати виникли. Так, визнавши помилку й усунувши її, сторона відповідача не давала приводу для подальшого розгляду справи, адже права позивача були поновлені і без завершення судового процесу. 
З підстав наведеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність на підставі частини восьмої статті 139 КАС України понесені сторонами судові витрати залишити за такими сторонами, не покладаючи обов`язок їх відшкодування на іншу сторону.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги та відзиву на касаційну скаргу
24  червня 2024  року на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , у якій позивач просить скасувати постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2024 року та залишити в силі ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07 березня             2024 року.
Підставою для відкриття касаційного провадження у справі   є оскарження постанови суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду ухвали суду першої інстанції, якою закрито провадження у справі, та посилання скаржника у касаційній скарзі на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права (пункт 8 частини першої статті 238, частина 8 статті 139 КАС України).
Позивач зазначає, що суд апеляційної інстанції погодився з доводами відповідача2 щодо порушення порядку подачі заяви стороною позивача щодо відмови від позову, одночасно знехтувавши обставинами, що стороною відповідача 2 було подано до суду заяву про закриття провадження в аналогічний спосіб - без надання доказів направлення позивачу копії заяви про закриття провадження та подання до суду доказів такого направлення.
Також позивач зазначає, що вже з моменту подачі позову ним було понесено витрати на правничу допомогу у зв`язку з укладеним договором з адвокатом та проведеним вже рядом процесуальних дій, зокрема ознайомленням з правовою позицією, подачею позовної заяви, сплатою судового збору, тощо.
Такими діями, як зазначає позивач, суд апеляційної інстанції позбавив позивача права на справедливе відшкодування завданих витрат, що були понесені в результаті оскарження неправомірного рішення відповідача.
Департаментом патрульної поліції подано відзив на касаційну скаргу, в якому останній просить касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2024 року залишити без змін.
В обґрунтування означеного відзиву відповідач 2 зазначає, що 27 грудня                        2023 року представником за довіреністю Семитоцькою А.В. було направлено заяву про закриття провадження у справі до Новозаводського районного суду міста Чернігова разом з доказами направлення копії такої заяви та копій доданих до неї документів іншим учасникам справи, що підтверджується записом про наявність в додатках доказів такого направлення.
При цьому, направлення заяви про закриття провадження у справі до суду та на адресу позивача підтверджується списком рекомендованих листів № 8871 від                  27 грудня 2023 року.
Також відповідач 2 зазначає, що відповідно до загального порядку розподілу судових витрат, що визначений ст. 139 КАС України, не вбачається визначення порядку розподілу судових витрат у випадку закриття провадження на підставі                 п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України.
Окрім того, на підтвердження понесених судових витрат позивач не додав до позовної заяви жодних доказів та такі докази не надсилалися стороні відповідача.
Справа № 751/9810/23, виходячи з ухвали Новозаводського районного суду міста Чернігова від 28 листопада 2023 року, була призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідно до ч. 2 ст. 12 КАС України спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетом є швидке вирішення справи.
Подана позовна заява на 5 аркушах - є типовою та нескладною у виконанні, а долучені до неї документи не потребують значних часових затрат.
Відтак, як зазначає відповідач 2, заявлений представником позивача розмір витрат на правничу допомогу у сумі 8000 грн 00 коп. (вісім тисяч гривень) є неспівмірними відносно цієї категорії справ.
Правом подати відзив на касаційну скаргу в порядку статті 338 КАС України інспектор УПП в Чернігівській області старший лейтенант поліції Шклярук Андрій Васильович не скористався, що відповідно до вказаної статті не перешкоджає перегляду постанови суду апеляційної інстанції.
Рух касаційної скарги
Ухвалою Верховного Суду від 30 липня 2024  року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2024 року. 
08 серпня 2024 року адміністративна справа надійшла до Верховного Суду. 
Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями (у зв`язку з обранням судді Губської О.А. до Великої Палати Верховного Суду) визначено склад суду: Мацедонська  В.Е. (головуючий суддя), Білак  М.В., Соколов В.М.
Ухвалою від 07 серпня 2025 року  закінчено підготовчі дії у справі та призначено касаційну скаргу до розгляду в порядку письмового провадження відповідно до статті 345 КАС України.
Релевантні джерела права й акти їх застосування та позиція Верховного Суду
Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених у статті 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судами норм процесуального права, колегія суддів виходить із такого.
За приписами частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. 
Касаційне провадження у справі відкрито з метою перевірки доводів касаційної скарги про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.
Як убачається зі змісту оскаржуваної постанови, 08 січня 2024 року від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Серкіна К.Ю. до суду першої інстанції надійшла заява про закриття провадження у справі, у зв`язку з відмовою позивача від позову внаслідок задоволення його вимог відповідачем після подання позовної заяви. Також позивач просив вирішити питання щодо розподілу судових витрат.
У силу частини першої статті 47 КАС України крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. 
Відповідно до ч. 8 ст.  47 КАС України разі подання будь-якої заяви, визначеної частиною першою або третьою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та копій доданих до неї документів іншим учасникам справи. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає в ухвалі.
Між тим, як встановив суд апеляційної інстанції, позивачем не виконано вимог відповідно до ч. 8 ст. 47 КАС України шляхом направлення відповідачам копії заяви про відмову від позову та подання до суду доказів такого направлення.
З підстав наведеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції безпідставно розглянув таку заяву позивача та прийняв відмову позивача від позову, адже таку заяву належало повернути без розгляду.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції, оскільки дійсно ні позивач ОСОБА_1 , ні його адвокат Серкін К.Ю., до указаної заяви не долучили доказів її направлення іншим учасникам справи, як того вимагає частина восьма статті 47 КАС України.
Це підтверджується як матеріалами справи в цілому, так і відсутністю в переліку додатків до заяви позивача про відмову від позову.
Тому висновки суду апеляційної інстанції щодо недотримання позивачем процесуального обов`язку подати до суду докази направлення заяви про відмову від позову іншим учасникам справи є правильними і корелюється із вказаними положеннями статті 47 КАС України.
Щодо заяви відповідача 2 від 29 грудня 2023 року про закриття провадження у справі на підставі п.  8 ч.  1 ст. 238 КАС України, колегія суддів зазначає таке.
Пунктом 8 частини 1 статті 238 КАС України встановлено, що суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.
Аналізуючи вказані вище норми законодавства вбачається, що у разі встановлення під час розгляду справи виправлення відповідачем оскаржуваних позивачем порушень, суд має вирішити питання щодо можливості закриття провадження у справі.
При цьому, вирішуючи зазначене питання, суд має з`ясувати, чи не призведе закриття провадження у справі до того, що законні права та інтереси позивача не будуть відновлені навіть після виправлення відповідачем оскаржуваних порушень.
Тобто, для застосування такої підстави для закриття провадження у справі, необхідна сукупність певних фактів, зокрема, оскаржувані порушення мають бути виправлені самостійно суб`єктом владних повноважень, а також мають бути відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання таких рішень протиправними.
Подібна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі № 800/369/17, а також у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2020 року у справі № 520/7987/19, від 30 листопада 2023 року у справі №522/9974/22, від 21 грудня 2023 року у справі № 240/10588/23.
Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджується, що оскаржувана позивачем постанова серії ЕАТ №8000724 від 23 жовтня 2023 року була скасована суб`єктом владних повноважень за результатами здійснення контролю за додержанням вимог закону при застосування заходів впливу за адміністративні правопорушення, а справа про адміністративне правопорушення закрита.
Вказані обставини відповідно до вимог пункту 8 частини першої статті 238 КАС України стали підставою для закриття судом апеляційної інстанції провадження у справі.
Колегія суддів Верховного Суду погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції та зазначає, що наведеними вище діями суб`єкта владних повноважень оскаржувані порушення у цій справі були виправлені самостійно, як наслідок, станом на час розгляду цієї справи оскаржувана позивачем ОСОБА_1 постанова серії ЕАТ №8000724 від 23 жовтня 2023 року була скасована суб`єктом владних повноважень за результатами здійснення контролю за додержанням вимог закону при застосування заходів впливу за адміністративні правопорушення, а справа про адміністративне правопорушення закрита, у зв`язку з чим відсутній предмет спору.
Доводи касаційної скарги, що відповідачем 2 було подано до суду заяву про закриття провадження без надання доказів направлення позивачу копії такої заяви колегія суддів уважає безпідставними, з огляду на таке.
З матеріалів справи убачається, що 29 грудня 2023 року Департаментом патрульної поліції до Новозаводського районного суду м. Чернігова було подано заяву про закриття провадження.
До вказаної заяви відповідачем 2 було долучено доказ направлення такої заяви разом з доданими документами на адресу позивача, що підтверджується списком ф. 103 згрупованих відправлень «рекомендованих листів» АТ «Укрпошта» № 8871 від 27 грудня 2023 року (а.с.44-45).
Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку та відносини між ними врегульовані, зокрема, Законом України «Про поштовий зв`язок», Правилами надання послуг поштового зв`язку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270 (далі - Правила).
Відповідно до пункту 8 Правил поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю.
Згідно з пунктом 53 Правил у разі відправлення згрупованих поштових відправлень, поштових переказів відправник складає їх список в електронному вигляді за формою, визначеною оператором поштового зв`язку. Кількість поштових відправлень, поштових переказів одного виду та категорії (згрупованих за способом пересилання), що включаються до одного списку, та кількість таких списків визначаються оператором поштового зв`язку.
Пунктом 54 Правил передбачено, що про прийняття для пересилання згрупованих поштових відправлень, поштових переказів видається один розрахунковий документ на один список. Один примірник списку видається відправникові.
Таким чином, наданий відповідачем 2 реєстр поштових відправлень є достатнім доказом на підтвердження направлення позивачу копії заяви про закриття провадження.
Щодо розподілу судових витрат колегія суддів уважає за необхідне зазначити таке.
За приписами частини другої статті 238 КАС України у випадку закриття провадження у справі суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.
Так, судові витрати, за приписами частини першої статті 132 КАС України, складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До останніх, відповідно, частиною третьою цієї статті віднесено й витрати на професійну правничу допомогу.
Позивачем у справі заявлено до відшкодування саме суми сплаченого судового збору й витрати на професійну правничу допомогу.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частина друга статті 132 КАС України).
Сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях (пункт 5 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір").
Отже, сплачений позивачем судовий збір у цій справі може бути повернуто за клопотанням позивача у порядку, визначеному статтею 7 Закону України "Про судовий збір".
Витрати на правничу допомогу адвоката відповідно до частини другої статті 134 КАС України підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи разом з іншими судовими витратами. Отже, ця норма відсилає до загального порядку розподілу судових витрат, що визначений статтею 139 КАС України КАС України.
Однак, зі змісту цієї норми КАС України, не вбачається визначення порядку розподілу судових витрат у випадку закриття провадження у справі на підставі пункту 8 частини першої статті 238 КАС України. Стаття 140 КАС України також незастосовна до ситуації, що склалася, з огляду на відсутність заяви позивача про відмову від позову в означеній частині позовних вимог.
Водночас, частина восьма статті 139 КАС України дозволяє суду у випадку, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
З урахуванням обставин, що склалися, за відсутності чіткого правового регулювання розподілу судових витрат саме у такому випадку процесуальним законом, Суд керується принципом, за яким судові витрати несе та із сторін, з вини якої такі витрати виникли. Так, визнавши помилку й усунувши її, сторона відповідача не давала приводу для подальшого розгляду справи, адже права позивача були поновлені і без завершення судового процесу. За таких обставин колегія суддів уважає за можливе і необхідне на підставі частини восьмої статті 139 КАС України понесені сторонами судові витрати залишити за такими сторонами, не покладаючи обов`язок їх відшкодування на іншу сторону.
Подібний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 27 квітня                      2023 року у справі №260/3162/22.
Інші доводи касаційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а тому відхиляються колегією суддів.
За таких обставин, Верховний Суд дійшов висновку, що постанова суду  апеляційної інстанції у цій справі є законною та обґрунтованою і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив питання щодо закриття провадження у справі при дотриманні норм процесуального права, у судовому рішенні повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі, що стосуються предмету спору, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.
Відповідно до ст.350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Висновки щодо розподілу судових витрат
З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 травня                     2024 року залишити без змін.
Судові витрати не розподіляються.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                                                                                  В.Е. Мацедонська
Судді                                                                                                                               М.В. Білак            
                                                                                                    В.М. Соколов