ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
01 вересня 2025 року 
м. Київ
 
справа № 331/1142/24 
провадження № 61-16198св24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д., 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , 
відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», 
третя особа - Регіональна філія міста Києва та Київської області Державного підприємства «Національні інформаційні системи», 
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 липня 2024 року, ухвалене у складі судді          Фісун Н. В., та постанову Запорізького апеляційного суду від 06 листопада 2024 року, ухвалену у складі колегії суддів: Подліянової Г. С., Гончар М. С., Кочеткової І. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Описова частина
 
Короткий зміст позовної заяви
 
У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Еліт Фінанс»), третя особа - Регіональна філія міста Києва та Київської області Державного підприємства «Національні інформаційні системи» (далі - ДП «Національні інформаційні системи»), третя особа - Регіональна філія м. Києва та Київської області Державного підприємства «Національні інформаційні системи» (далі - Регіональна філія м. Києва та Київської області ДП «Національні інформаційні системи»), про усунення перешкод у праві розпорядження майном.
 
Позовну заяву ОСОБА_1 мотивував тим, що 07 червня 2011 року придбав              у ОСОБА_2 автомобіль Mercedes-Benz моделі 316 CDI, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , білого кольору, 2003 року випуску, поточний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з датою першої реєстрації на території України           22 серпня 2007 року, та є єдиним власником автомобіля. Згодом він здійснив переобладнання автомобіля на інший тип (цільове призначення), провів відповідну перереєстрацію, про що зазначено у свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого Територіальним сервісним центром (далі - ТСЦ) 8041, дата реєстрації 25 липня 2020 року.
 
Маючи намір продати автомобіль, він звернувся до ТСЦ Міністерства внутрішніх справ у м. Запоріжжі. Під час підготовки проєкта угоди було з`ясовано, що на автомобіль накладено обтяження - заборону відчуження.
 
Указував, що з витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, складеного 20 листопада 2023 року, автомобіль Mercedes-Benz моделі 316 CDI, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , білого кольору, реєстратором Регіональної філії м. Києва та Київської області ДП «Національні інформаційні системи» 28 травня 2021 року за № 28923586 зареєстровано приватне обтяження та заборону відчуження. Означений транспортний засіб вказано ще за старим реєстраційним номером НОМЕР_4 , який належав попередньому власнику - ОСОБА_2 ; обтяжувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Еліт Фінанс»), боржник - ОСОБА_2 , поручителі:             ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .
 
Позивач стверджував, що ОСОБА_3 , поручителем якого виступала                ОСОБА_2 , є боржником у відкритому 20 лютого 2023 року виконавчому провадженні (АСВП № НОМЕР_6), яке перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступ Д. М.; стягувач -ТОВ «ФК «Еліт Фінанс».
 
Про наявність будь-яких обтяжень щодо свого автомобіля він не знав, оскільки                  не передавав його у заставу, ніяких боргових зобов`язань він не має. Указував, що під час перереєстрації автомобіля після його переобладнання, зокрема 25 липня             2020 року, співробітники ТСЦ не повідомляли його про наявність обтяження щодо цього автомобіля.
 
Звертає увагу, що право власності на автомобіль він отримав 07 червня 2011 року, а приватне обтяження встановлено відносно цього автомобіля і зареєстровано          28 травня 2021 року. Передача у заставу рухомого майна відбулося без його відома, без повідомлення та погодження на це. Обтяження не було належним чином зареєстровано, що позбавило його реальної можливості перевірити наявність такого обтяження перед придбанням автомобіля у 2011 році. Крім того, в органів реєстрації не було жодних перешкод для реєстрації спірного автомобіля за ним.                      У свідоцтві про реєстрацію права власності відсутні будь-які відмітки про обтяження. Позивач уважає, що він є добросовісним набувачем спірного автомобіля без обтяжень.
 
ОСОБА_1 просив суд скасувати приватне обтяження - заборону відчуження, накладене 28 травня 2021 року на транспортний засіб Mercedes-Benz моделі 316 CDI, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , білого кольору, 2003 року випуску, який належить йому, та вилучити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис від 28 травня 2021 року за № 28923586 про приватне обтяження - заборону відчуження цього транспортного засобу.
 
Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій
 
Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 липня 2024 року                      у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», третя особа - Регіональна філія м. Києва та Київської області ДП «Національні інформаційні системи», про усунення перешкод у праві розпорядження майном відмовлено.
 
Постановою Запорізького апеляційного суду від 06 листопада 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 липня 2024 року - без змін.
 
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що оскільки на момент набуття              ОСОБА_1 права власності на спірний автомобіль (поточний реєстраційний номер НОМЕР_2 з 22 листопада 2011 року), у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були наявні відомості про його обтяження, отже, відповідно до положень статті 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
 
У листопаді 2024 року  ОСОБА_1 подавдо Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 липня 2024 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 06 листопада 2024 року, в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанції норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати оскаржувані судові рішення, передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
 
09 грудня 2024 року ухвалою Верховного Суду касаційну скаргу ОСОБА_1  залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків.
 
17 лютого 2025 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження                           у справі, витребувано її матеріали із Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, іншим учасникам надіслано копії касаційної скарги.
 
У лютому 2025 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій в оскаржуваному судовому рішенні застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17 (провадження № 12-127гс19), від 01 квітня 2020 року у справі № 610/1030/18 (провадження № 14-436цс19), від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17 (провадження № 12-44гс20).
 
Суди не дослідили зібрані у справі докази, а саме суди не з`ясували, а ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» не довело документально, чи був відповідний запис про обтяження                      у період грудня з 27 грудня 2007 року до 17 грудня 2012 року. У цей період обтяження могло бути припинено та вдруге накладено лише з 18 грудня 2012 року.
Вказує, що висновки судів ґрунтуються на припущеннях, чим порушено вимоги частини шостої статті 81 ЦПК України.
 
Уважає, що оскільки на час відчуження ОСОБА_2 на його користь автомобіля були відсутні відомості в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна про його обтяження, він є добросовісним набувачем у розумінні статті 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та статті 388 ЦК України, тому набув право власності на майно без обтяжень.
 
Оскільки на добросовісного набувача права власності на рухоме майно                                     не поширюються обтяження, тому є підстави для скасування судом обтяження - заборони відчуження автомобіля.
 
ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» порушило вимоги статті 191 ЦПК України, оскільки                               не направило йому копію відзиву на позовну заяву з копіями доданих доказів, через що він був позбавлений можливості у порядку статей 84, 95 ЦПК України витребувати у відповідача оригінали цих витягів з Державного реєстру обтяжень рухового майна, сформованих до 28 травня 2021 року.  
 
Уважає, що суд апеляційної інстанції безпідставно відмовив у задоволенні його клопотання про витребування у ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» оригіналів попередніх витягів з Державного реєстру обтяжень рухового майна, мотивуючи це тим, що позивач                      не обґрунтував неможливість особисто витребувати такі матеріали від ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», та не заявив такого клопотання під час розгляду справи у суді першої інстанції.  
 
Суд апеляційної інстанції допустив порушення статей 263, 265 ЦПК України щодо змісту, об`єктивності та законності судового рішення, оскільки вказав що є підстави для задоволення позовних вимог (сторінка шоста постанови), що повністю суперечить резолютивній частині.
 
Суд першої інстанції керувався нормами прав, які жодним чином не стосуються предмету судового розгляду, та обґрунтовував своє рішення положеннями статей 526, 625 ЦК України, Законом України «Про особливості здійснення прав власності у багатоквартирному будинку», Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». 
 
Наведені порушення норм процесуального права судами попередніх інстанцій                         є підставою для їх скасування відповідно до статті 376 ЦПК України.
 
Посилаючись на статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), вказує що його право на справедливий суд порушено.
 
Уважає, що ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» не довело, що станом на 13 грудня 2007 року - день укладення договору застави, та на 07 грудня 2011 року - день придбання позивачем автомобіля, запис про обтяження був наявним у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. 
 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу  року.
 
У лютому 2025 року ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» подало до Верховного Суду відзив,                           у якому просило касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції - без змін, як такі, що ухвалені з правильним застосуванням норм матеріального права та без порушень норм процесуального права.
 
Вказало, що доводи касаційної скарги суперечать положенням частини другої                 статті 17 Закону України «Про заставу», частині другій статті 586 ЦК України. 
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами 
 
13 грудня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» (далі - ВАТ КБ «Надра») та ОСОБА_3 укладений кредитний договір № 115/МК15/2007-840.
 
13 грудня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 укладений договір застави транспортного засобу Mercedes-Benz 316 CDI, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , 2004 року випуску.
 
Із копії витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 16300343, сформованого 26 грудня 2007 року, встановлено, що 26 грудня 2007 року зареєстровано обтяження транспортного засобу Mercedes-Benz 316 CDI, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , 2004 року випуску заставою, згідно з кредитним договором від 13 грудня 2007 року № 15/МК15/2007-840, строк виконання якого до 26 грудня 2012 року. Обтяжувач - Філія ВАТ «КБ «Надра» ЧРУ.
 
Із копії витягу з Єдиного Державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів, сформованого 09 листопада      2023 року, встановлено, що реєстрацію транспортного засобу, реєстраційний номер НОМЕР_2 , за ОСОБА_1 проведено 22 листопада 2011 року.
 
18 грудня 2012 року обтяжувач продовжив дію обтяження спірного автомобіля заставою у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна до 18 грудня 2017 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 39409480, сформованого 18 грудня 2012 року.
 
17 листопада 2017 року обтяжувач продовжив дію обтяження спірного майна заставою до 17 листопада 2022 року, що підтверджено витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 54052272, сформованого 17 листопада          2017 року.
 
26 серпня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп» та ТОВ «ФК Еліт Фінанс» уклали договір про відступлення права вимоги, за цим договором первісний кредитор відступає новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора до позичальників, заставодавців та поручителів за кредитним договором, та всіма іншими похідними договорами.
 
28 травня 2021 року ТОВ «ФК Еліт Фінанс» як обтяжувач внесло зміни до Державного реєстру обтяжень рухомого майна щодо обтяження спірного майна заставою, підстава - договір про відступлення прав вимог від 26 серпня 2020 року, об`єкт обтяження - автомобіль вантажний Mercedes-Benz 316 CDI, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , 2004 року випуску, номер державної реєстрації НОМЕР_4 , що підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 72869624, сформованого 28 травня 2021 року (строк дії обтяження до           28 травня 2026 року).
 
Із витягів з Єдиного Державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів, сформованих 20 листопада 2023 року за вих. № 31/8/2341-С-314, та 10 листопада 2023 року за вих. № 31/8/2341-С-315, слідує, що ОСОБА_1 належить автомобіль Mercedes-Benz моделі 316 CDI, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , білого кольору, дата державної реєстрації за особою з 22 листопада 2011 року, обмеження щодо експлуатації транспортного засобу немає.
 
Згідно із листом ТСЦ МВС № 7142 від 18 січня 2024 року за вих. № 31/23/42-72, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру транспортних засобів МВС, автомобіль MERCEDES-BENZ 316 CDI, державний номерний знак НОМЕР_5 , кузов НОМЕР_1 був зареєстрований на ОСОБА_4 07 червня 2011 року                      на підставі довідки-рахунку КІМ 734395 (торгівельна організація «ТРАНС-СЕРВІС-Л»      м. Умань). Надати копії відповідних документів щодо реєстрації транспортного засобу не виявляється можливим, оскільки відповідно до чинного законодавства підстави реєстрації (перереєстрації) та зняття з обліку транспортних засобів зберігаються протягом 3 років, після чого знищуються.
 
Відповідно до Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, сформованого 20 листопада 2023 року за параметрами: сформовано за обтяженням - 28923586; тип обтяження - всі типи; серійний номер майна - НОМЕР_1 ; стан реєстрації - зареєстроване; вид обтяження - приватне обтяження; тип реєстрації - поточна; тип обтяження - застава рухомого майна; зареєстровано:       28 травня 2021 року, 12:47:15 за № 28923586 реєстратором Цілепа Є. М., Регіональна філія міста Києва та Київської області ДП «Національні інформаційні системи», Київська область; документ-підстава: договір про відступлення прав вимог, серія та номер: б/н, виданий 26 серпня 2020 року, видавник - ТОВ «Фінанс Проперті Груп»; об`єкт обтяження - автомобіль вантажний, MERCEDES-BENZ 316 CDI, 2004 р.в., колір білий, номер об`єкта: НОМЕР_1 , номер державної реєстрації: НОМЕР_4 ; відомості про обмеження відчуження - заборонено відчужувати; боржник - ОСОБА_2 , код: АДРЕСА_1 , поручитель; боржник - ОСОБА_3 , код - АДРЕСА_2 ; обтяжувач - ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», код - 40340222, 03056, пров. Ковальський, буд. 19, кв. 147; розмір основного зобов`язання: 20 000,00 доларів США; строк виконання зобов`язання -      10 грудня 2012 року; термін дії - 28 травня 2026 року; звернення стягнення -                              не зареєстровано.
 
За результатами пошуку виконавчих проваджень в Автоматизованій системі виконавчих проваджень, сформованого 26 листопада 2023 року, встановлено, що приватним виконавцем Недоступ Д .М. відкрито виконавче провадження 20 лютого 2023 року № АСВП: НОМЕР_6, боржник - фізична особа ОСОБА_3 , стягувач -ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», ЄДРПОУ: 40340222.
 
Відповідно до заяви про усунення перешкод у праві розпорядження майном та про надання документів від 28 листопада 2023 року, ОСОБА_1 просив ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» добровільно, у порядку досудового врегулювання спору, зняти приватне обтяження - заборону відчуження, накладене 28 травня 2021 року на транспортний засіб MERCEDES-BENZ моделі 316 CDI, номер шасі (кузова) НОМЕР_1 , який йому належить та вилучити з Державного реєстру обтяжень відповідний запис. Ця заява направлена товариству 29 листопада            2023 року, що підтверджується фіскальним чеком АТ Укрпошта та отримана ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» 29 листопада 2023 року, що підтверджується витягом з АТ «Укрпошта».
 
Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що обтяжувач надавав свою згоду на відчуження заставного автомобіля.
 
Мотивувальна частина
 
Позиція Верховного Суду
 
Підставами касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:
- суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України);
- судові рішення оскаржуються з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 ЦПК України, суди належним чином не дослідили зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Касаційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним                       і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції відповідають, доводи касаційної скарги цих висновків                             не спростовують. 
 
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про заставу» та статтею 572 ЦК України застава є способом забезпечення зобов`язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
 
Частиною четвертою статті 577 ЦК України передбачено, що моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.
 
Відповідно до частини другої статті 586 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором.
 
Згідно зі статтею 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. Застава зберігає силу                                і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу.
 
Зазначені норми застосовуються з урахуванням Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.
 
Відповідно до частини третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.
 
Статтею 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.
 
Згідно зі статтею 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є нечинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом.
 
У постанові Верховного Суду від 31 січня 2023 року у справі № 752/20187/20 (провадження № 61-9779св22) викладено висновок, що реалізація майна, яке є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи.
 
Викладене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 463/3582/17  (провадження № 61-13383св19), від 07 квітня 2020 року у справі № 761/48585/18 (провадження № 61-19810св19), від 21 вересня 2022 року у справі № 761/2631/21, (провадження № 61-5990св22). Ця судова практика є сталою.
 
Таким чином, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, встановивши, що на час відчуження автомобіля MERCEDES-BENZ моделі 316 CDI, номер шасі (кузова) НОМЕР_1 у листопаді 2011 року, застава цього транспортного засобу була зареєстрована у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.
 
Добросовісна особа, яка придбаває нерухоме майно у власність або набуває інше речове право на нього, вправі покладатися на відомості про речові права інших осіб на нерухоме майно та їх обтяження (їх наявність або відсутність), що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Тому за відсутності в цьому реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень (див. пункт 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17 (провадження № 12-127гс19), на яку як на підставу касаційного оскарження посилається заявник).
 
Отже, доводи касаційної скарги про те, що позивач є добросовісним набувачем              у розумінні статті 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та статті 388 ЦК України, тому набув право власності на майно без обтяжень, колегія суддів спресовує, оскільки повивач не довів належними та допустимими доказами, що на момент придбання спірного автомобіля у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були відсутні відомості про обтяження цього рухомого майна.
 
Встановивши вищезазначені обставин та оцінивши їх, з урахуванням положень статті 77-78, 89 ЦПК України, статей 577, 586 ЦК України, Закону України «Про заставу», Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», суд першої інстанцій, з висновками якого погодився суд апеляційної, обґрунтовано відмовив у задоволенні позову про усунення перешкод у праві розпорядження майном шляхом скасування приватного обтяження та вилучення записів про це з Державного реєстру обтяжень рухомого майна.
 
Доводи касаційної скарги про порушення відповідачем положень статті 191 ЦПК України, внаслідок чого він не зміг скористатися правом, наданим йому статтями 84, 95 ЦПК України, та витребувати у ТОВ «ФК «Еліт Фінас» оригінали витягів                             з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, колегія суддів спростовує, оскільки заявник не ставив під сумнів відповідність копій цих доказів оригіналам                  ні перед судом першої інстанції, ні перед судом апеляційної інстанції, що передбачено частиною шостою статті 95 ЦПК України. 
 
Колегія суддів погоджується з висновками, викладеними в ухвалі Запорізького апеляційного суду від 13 вересня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів з тих підстав, що позивач                  не довів, що самостійно не зміг отримати ці докази.
 
Доводи касаційної скарги про зазначення у мотивувальній частині постанови суду апеляційної інстанції про задоволення позовних вимог (сторінка шоста постанови), що суперечить її резолютивній частині, колегія суддів спростовує, оскільки це є підставою для виправлення описки, а не скасування судового рішення.
 
У свою чергу, посилання у тексті рішення суду першої інстанції на положення статей 526, 625 ЦК України, Закон України «Про особливості здійснення прав власності у багатоквартирному будинку», Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» не призвело до неправильного вирішення спору, тому  доводи касаційної скарги в цій частині на увагу не заслуговують.
 
Щодо підстав касаційного оскарження, передбачених пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, колегія зазначає таке.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01 квітня 2020 року у справі № 610/1030/18 (провадження № 14-436цс19) конкретизувала власний правовий висновок щодо права орендаря за первинним договором оренди земельної ділянки на захист свого права, визначивши, що якщо під час дії першого договору оренди земельної ділянки був укладений другий договір з іншим орендарем і право останнього зареєстроване, то суд зможе захистити право первинного орендаря тоді, коли на підставі відповідного судового рішення цей орендар зможе зареєструвати своє право оренди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Проте таку можливість первинний орендар матиме лише тоді, коли на момент набрання судовим рішенням про задоволення відповідного позову законної сили цей орендар матиме чинне право оренди, зокрема якщо не спливе строк оренди чи буде поновленим первинний договір оренди.
За відсутності реєстрації права оренди первинного орендаря у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно позовні вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію права оренди землі за договором оренди, укладеним у період дії первинного договору, підлягають задоволенню, якщо на час ухвалення рішення суду первинний орендар матиме чинне право оренди та зможе його зареєструвати.
 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17 (провадження № 12-44гс20) за відсутності в реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень (пункт 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17 за провадженням № 12-127гс19). За таких умов право іпотеки припиняється, відомості про іпотеку поновленню не підлягають,               а позов про звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає задоволенню.
 
У справі № 331/1142/24, яка переглядається у касаційному порядку, позивач                      не довів, що на момент придбання ним спірного автомобіля (11 листопада                          2011 року), який є предметом застави, у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були відсутні відомості про таке обтяження.
 
Встановлені судами у справах № 922/2416/17, № 610/1030/18 фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, є іншими, ніж у справі, яка переглядається.                У кожній із зазначених справ суди виходили з конкретних обставин справи та фактично-доказової бази з урахуванням наданих сторонами доказів, оцінюючи їх            у сукупності. Крім того, вказані висновки не суперечать висновкам цієї постанови.
 
Враховуючи викладене та встановлені у цій справі обставини, правильними                                є висновки судів по суті заявлених вимог ОСОБА_1 .
У мотивувальних частинах оскаржуваних судових рішень в частині вирішення позову містяться обґрунтування щодо кожного доводу сторін по суті позову, що є складовою вимогою частини першої статті 6 Конвенції.
 
Суди попередніх інстанцій інстанції виконали вимоги статті 89 ЦПК України щодо оцінки доказів і статті 263 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості судових рішень, повно і всебічно дослідили і оцінили докази та встановили обставини у справі, правильно застосували норми матеріального права до спірних правовідносин.
 
Отже, вказані доводи касаційної скарги не можуть бути підставами для скасування судових рішень судів попередніх інстанцій, оскільки ці доводи не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявником норм матеріального та процесуального права й зводяться до необхідності переоцінки судом доказів, що відповідно до вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції. 
 
Таким чином, доводи заявника, що стали підставою для відкриття касаційного провадження, не знайшли свого підтвердження. 
 
Верховний Суд розглянув справу у межах доводів, наведених заявником                             у касаційній скарзі, які стали підставою для відкриття касаційного провадження; підстав вийти за межі розгляду справи судом касаційної інстанції не встановлено.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції - без змін.
 
Оскільки касаційна скарга залишається без задоволення, то відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України в такому разі розподіл судових витрат не проводиться.
 
Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 липня 2024 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 06 листопада 2024 року залишити                 без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення,  є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                               Г. В. Коломієць

 
 
                                                                                                        Б. І. Гулько

 
 
                                                                                                        Д. Д. Луспеник