УХВАЛА
 
11 червня 2025 року
м. Київ
Справа № 757/35067/20
Провадження № 51-3582зно21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                                                    ОСОБА_1 ,
суддів                                                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 28 липня 2021 року про відмову у відкритті касаційного провадження,
встановив:
Як убачається з матеріалів провадження, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14 вересня 2020 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань по його заяві про кримінальне правопорушення.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 січня 2021 року вказану ухвалу слідчого судді було залишено без зміни.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 14 червня 2021 року було відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Київського апеляційного суду від 21 січня 2021 року за нововиявленими обставинами.
Ухвалою Верховного Суду від 28 липня 2021 року в порядку п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України було відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 14 червня 2021 року.
30 травня 2025 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 28 липня 2021 року. 
Ухвалою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 02 червня 2025 року заяву ОСОБА_4 було залишено без руху з наданням йому п`ятнадцятиденного строку для усунення її недоліків з дня отримання її копії.
В цій ухвалі було вказано, що заява ОСОБА_4 не відповідає вимогам КПК України, оскільки в ній не зазначені обставини, які могли вплинути на правильність ухвали Верховного Суду від 28 липня 2021 року і які не були відомі й не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, а також не наведено обґрунтування наявності нововиявлених обставин для перегляду рішення суду касаційної інстанції.
Крім того, було зазначено, що ОСОБА_4 у своїй заяві, посилаючись на постанову Верховного Суду від 07 травня 2025 року в іншому кримінальному провадженні (справа № 463/11488/20), яку він отримав 20 травня 2025 року, не зазначав, які обставини, на його думку, відповідно до положень частини 2 статті 459 КПК є нововиявленими обставинами у цьому кримінальному провадженні, суд якої інстанції першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин, й коли йому стало відомо про ці обставини.
Окрім цього, у прохальній частині своєї заяви ОСОБА_4 просив скасувати ухвалу Верховного Суду від 28 липня 2021 року, ухвалу Київського апеляційного суду від 14 червня 2021 року та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції, хоча заявник звернувся до Верховного Суду про перегляд за нововиявленими обставинами саме ухвали від 28 липня 2021 року, якою відмовлено у відкритті касаційного провадження.
В межах встановленого строку на усунення недоліків ОСОБА_4 звернувся до касаційного суду з новою заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 28 липня 2021 року, однак в порушення вимог статті 462 КПК України зазначені вище недоліки в повному обсязі він не усунув, зокрема знову не навів обґрунтувань для перегляду ухвали Верховного Суду від 28 липня 2021 року за нововиявленими обставинами.
Відповідно до змісту ч. 2 ст. 459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;                           3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику.
Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
Однак ОСОБА_4 , вказуючи на те, що нововиявленими обставинами в цьому провадженні, на його думку, є постанова Верховного Суду від 07 травня 2025 року в іншому кримінальному провадженні (справа № 463/11488/20), яку він отримав 20 травня 2025 року, знову не обґрунтовує свою позицію з урахуванням положень статті 459 КПК України, а саме не вказує, чому і з яких підстав він вбачає зазначене судове рішення нововиявленою обставиною.
В цьому аспекті необхідно вказати, що постанова Верховного Суду, на яку посилається скаржник у своїй заяві, містить правову позицію, сформовану з урахуванням змін у законодавстві, а також на підставі рішення Конституційного Суду України від 10 квітня 2024 року № 5-р(II)/2024 та висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду, викладеному в судовому рішенні від 24 лютого 2025 року (справа № 757/35067/20), яких не існувало станом на 2021 рік.
При цьому за змістом правової позиції, яка викладена в цій постанові, ухвала Львівського апеляційного суду від 03 жовтня 2024 року була скасована касаційним судом з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, оскільки апеляційний суд відмовив у відкритті провадження за заявою ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали апеляційного суду від 07 червня 2021 року, мотивувавши таку відмову тим, що жодна норма КПК України не містить вказівки на можливість перегляду за нововиявленими обставинами ухвал слідчих суддів, а також ухвал суду апеляційної інстанції, постановлених за результатами перегляду вказаних ухвал, оскільки у главі 34 КПК України йдеться лише про «суд», а не «слідчого суддю». 
Тобто зміст зазначеного рішення не містить висновків щодо наявності чи відсутності конкретних підстав для перегляду певного судового рішення за певними нововиявленими обставинами в контексті Рішення Конституційного Суду України від 10 квітня 2024 року № 5-р(ІІ)/2024 та висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеному у постанові від 24 лютого 2025 року (справа № 991/7253/23, провадження № 51-7441 кмо23).
При цьому у своїй новій заяві ОСОБА_4 не обґрунтовує, чому за змістом ч. 2                ст. 459 КПК обставина щодо формування і розвитку судової практики Верховного Суду вбачається ним нововиявленою обставиною у розумінні приписів цієї статті кримінального процесуального закону.
Зазначена позиція за своїм змістом узгоджується з позиціями Верховного Суду, викладеними в ухвалах від 02 червня 2025 року (справа № 461/3014/20, провадження №51-4867зно20), від 02 червня 2025 року (справа № 463/7365/20, провадження № 51-622зно21) та від 30 травня 2025 року (справа № 463/8169/20, провадження № 51-4069зно21). 
Таким чином, на переконання колегії суддів, для відкриття провадження за нововиявленими обставинами за умов цього провадження у заяві має бути вмотивовано, чому і з яких підстав за змістом ч. 2 ст. 459 КПК України зазначені заявником обставини вбачаються ним  нововиявленими у розумінні приписів цієї статті кримінального процесуального закону. Такого обґрунтування нова заява ОСОБА_4 , як і попередня заява, також не містить.  
Відповідно до частини 3 статті 464 КПК до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими статтею 462 цього Кодексу, застосовуються правила частини 3 статті 429 цього Кодексу.
Таким чином, оскільки ОСОБА_4 не усунув окремі недоліки, на які йому вказувалося в ухвалі касаційного суду від 02 червня 2025 року про залишення без руху його попередньої заяви, його заява підлягає поверненню.
Повернення заяви не позбавляє права на подання іншої заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у порядку, передбаченому положеннями глави 34 КПК України.  
На підставі наведеного, керуючись положеннями статей 429, 464 КПК, Суд
постановив:
Заяву ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 28 липня 2021 року про відмову у відкритті касаційного провадження йому повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді: 
 
ОСОБА_1                                    ОСОБА_2                                 ОСОБА_3