Справа № 991/4478/25
Провадження 1-кс/991/4527/25

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року                                                                         м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , власника/володільця майна - ОСОБА_3 , його представників - адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 42024000000000598 від 23.04.2024,
В С Т А Н О В И В:
До Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , про скасування арешту майна (далі - Клопотання) у кримінальному провадженні № 42024000000000598 від 23.04.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 368-5, ч. 1 ст. 366-2 КК України (далі - Кримінальне провадження № 598), в якому представник просить:
- частково скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 07.11.2024 у справі № 991/12217/24 (далі - Ухвала № 1) на майно ОСОБА_3 , а саме на: грошові кошти у розмірі 171 550 доларів США та 150 000 євро, годинник марки «Royal Oak Off Shore (Audemars Piguet)» з числовим написом «08398» (далі - Майно).
Клопотання (з урахуванням доповнень) мотивовано тим, що Ухвалою № 1 накладено арешт на Майно, вилучене детективами Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) 21.10.2024 під час тимчасового доступу до речей та документів, які перебували у володінні Державного бюро розслідувань (далі - ДБР). Вказане Майно вилучене 25.06.2024 у рамках кримінального провадження № 12024041650001048 від 20.06.2024 (далі - Кримінальне провадження № 1048) слідчими ДБР під час невідкладного обшуку, проведеного без ухвали слідчого судді за місцем проживання народного депутата України ОСОБА_3 . Однак, вказаний обшук не був невідкладним, проводився у нічний час, в порушення ст. 482-2 КПК України. Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08.07.2024 у справі № 757/30086/24-к (далі - Ухвала № 2) надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 лише з метою відшукання та вилучення мобільного телефону. Слідчим суддею не встановлено підстав для надання дозволу в частині вилучення Майна, а тому вказане Майно мало бути повернуте його власнику. Починаючи з 08.07.2024 Майно перебувало у розпорядженні ДБР без законних на те підстав та не могло бути тимчасово вилучене детективами НАБУ в іншому кримінальному провадженні.
В судовому засіданні представники власника/володільця майна - адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_4 доводи Клопотання (з урахуванням доповнень) підтримали, просили задовольнити із викладених підстав. Крім того зазначили, що Майно у Кримінальному провадженні № 598 є «плодами отруєного дерева» та не може бути доказом.
Власник/володілець майна - ОСОБА_3 підтримав позицію своїх представників.
Прокурор Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі - САП ) ОСОБА_6 заперечувала проти доводів Клопотання, просила відмовити у його задоволенні. Вказала, що Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 09.01.2025 у справі № 991/12217/24 (далі - Ухвала АП) залишено без змін Ухвалу № 1. Ухвала АП, яка набрала законної сили, є остаточним рішенням та згідно принципу остаточності рішення суду ( res judicata ) його перегляд не передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України. При цьому, клопотання про скасування арешту майна ОСОБА_3 з аналогічними доводами неодноразово розглядались слідчими суддями та у їх задоволенні було відмовлено. Вилучені під час тимчасового доступу речі (Майно) визнані речовими доказами у Кримінальному провадженні № 598, оскільки вони є предметом незаконного збагачення народного депутата ОСОБА_3 . Слідчими ДБР, а в подальшому детективами НАБУ, вказане Майно вилучене правомірно, оскільки здійснено відповідний судовий контроль. Позиція представників щодо концепції «плодів отруєного дерева» є нерелевантною у даній справі, так як стосується питання допустимості доказів, яке може вирішувати лише суд під час розгляду кримінального провадження по суті, а не слідчий суддя. При цьому, при вирішенні питання про накладення арешту на Майно, слідчим суддею враховано наслідки незастосування такого заходу забезпечення та ризики втрати речових доказів.
Дослідивши зміст Клопотання (з урахуванням доповнень) та додані до нього матеріали, заслухавши доводи учасників судового провадження, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Судовим розглядом встановлено, що у рамках Кримінального провадження № 1048 слідчими ДБР за місцем проживання народного депутата України ОСОБА_3 у порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, тобто до постановлення ухвали слідчого судді, проведено обшук, під час якого, окрім іншого, виявлено та вилучено Майно.
08.07.2024 Ухвалою № 2 надано дозвіл на проведення вказаного обшуку.
Обшук є слідчою дією, проведення якої передбачає проникнення до житла чи іншого володіння особи (ст. 233-236 КПК України). Тобто, фактично, надаючи дозвіл на обшук, слідчий суддя дозволяє таке проникнення.
Відшукання речей, документів або осіб є метою проведення такої слідчої дії (ч. 1 ст. 234 КПК України). Положення ч. 7 ст. 236 КПК України прямо надають слідчому/прокурору право при обшуку тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження.
При цьому, вимога щодо необхідності зазначення в ухвалі слідчого судді про дозвіл на обшук відомостей про речі, документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук (п. 6 ч. 2 ст. 235 КПК України), корелюється із поняттям тимчасово вилученого майна, до якого належать речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу.
Таким чином, ненадання слідчим суддею в Ухвалі № 2 дозволу на вилучення Майна не вказує на протиправність такого вилучення, а лише визначає правовий статус Майна як тимчасово вилученого у рамках Кримінального провадження № 1048.
Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом (ч. 1 ст. 167 КПК України). Тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку (ч. 2 ст. 168 КПК України).
Постановою слідчого ДБР від 25.06.2024 вилучені під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 речі (у тому числі Майно) були визнані речовими доказами у Кримінальному провадженні № 1048.
Положення ч. 1 ст. 100 КПК України дійсно зобов`язують сторону кримінального провадження якнайшвидше повернути речовий доказ, який був нею вилучений, його володільцю, крім випадків вилучення речового доказу у порядку тимчасового доступу чи накладення на нього арешту.
Відомості щодо накладення арешту на Майно у рамках Кримінального провадження № 1048 відсутні.
Разом з тим, необхідність повернення Майна його власнику/володільцю у рамках Кримінального провадження № 1048 не спростовує правомірності його тимчасового вилучення під час обшуку та, як наслідок перебування у володінні ДБР.

Детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування, а прокурорами САП - процесуальне керівництво у Кримінальному провадженні № 598.
У рамках вказаного кримінального провадження встановлено обставини, які можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених:
- ст. 368-5 КК України, а саме: народний депутат України ОСОБА_3 упродовж 2022 року набув активи, вартість яких більше ніж на 30 млн грн перевищує його законні доходи (епізод 1 витягу із ЄРДР);
- ч.1 ст. 366-2 КК України, а саме: народний депутат України ОСОБА_3 вніс до декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, за 2022 рік завідомо недостовірні відомості, які відрізняються від достовірних на більш ніж 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (епізод 2 витягу із ЄРДР);
- ст. 368-5 КК України, а саме: народний депутат України ОСОБА_3 набув активи: готівкові кошти у сумі 491 550 доларів США, 390 100 євро, годинник марки «Royal Oak Off Shore (Audemars Piguet)» з числовим написом «08398», вартість яких перевищує його законні доходи на суму більш ніж 37 млн грн (епізод 3 витягу із ЄРДР).
Детективами НАБУ на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 03.10.2024 у справі № 991/7894/24 здійснено тимчасовий доступ до речей, які перебували у володінні ДБР у матеріалах Кримінального провадження № 1048, шляхом вилучення таких речей, у тому числі Майна.
Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол (ч. 2, ч. 3 ст. 168 КПК України).
Згідно положень ст. 84, 98, 99 КПК України у Кримінальному провадженні № 598 доказом, який підтверджує наявність у ОСОБА_3 . Майна, обставини набуття якого встановлюються у рамках даного кримінального провадження, є протокол обшуку від 25.06.2024, під час якого таке Майно вилучене.
Саме факт наявності у власності/володінні ОСОБА_3 . Майна, який був підтверджений під час проведення обшуку за місцем його проживання та зафіксований у відповідному протоколі, став підставою для вилучення такого Майна детективами НАБУ у порядку тимчасового доступу.
Відсутність дозволу в Ухвалі № 2 на вилучення Майна у рамках Кримінального провадження № 1048 через невказання у відповідному клопотанні його доказового значення для досудового розслідування, не спростовує того, що у рамках Кримінального провадження № 598 Майно є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368-5 КК України (епізод 3 ЄРДР).
Згідно п. 3 ч. 2 чт. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.
У рамках Кримінального провадження № 598 Ухвалою № 1 на Майно накладено арешт з метою забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).
Як вбачається зі змісту Ухвали № 1, при вирішенні питання про накладення арешту на Майно слідчим суддею враховані всі обставини, з якими Кримінальний процесуальний кодекс України пов`язує можливість застосування такого заходу забезпечення, у тому числі наявність обґрунтованих підстав вважати, що Майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки є предметом вчинення кримінальних правопорушень, тобто є речовим доказом у Кримінальному провадженні № 598; визнання Майна такими, що втратило статус речового доказу у Кримінальному провадженні № 1048.
Ухвалою АП залишено без змін Ухвалу № 1 та підтверджено обґрунтованість викладених у ній слідчим суддею висновків.
Доктрина «плодів отруйного дерева» (Fruit of the Poisonous Tree), на яку посилаються представники, зводиться до того, що, якщо доказове «дерево» є отруйним, то те ж саме стосується і його «плода». Тобто, якщо джерело доказів є недопустимим, всі інші дані, одержані з його допомогою, будуть такими ж. 
Джерелом доказів володіння Майном, яке може бути предметом незаконного збагачення або недостовірного декларування ОСОБА_3 є протокол обшуку, дозвіл на проведення якого надано слідчим суддею, а за такого наразі відсутні підстави вважати, що зазначений протокол обшуку є недопустимим доказом.
Слідчий суддя вважає, що вилучення Майна під час обшуку та у порядку тимчасового доступу було правомірним, зважаючи, що у даному випадку є достатні підстави вважати, що Майно не було задеклароване на час його вилучення, а його вартість значно перевищувала відомі на час вилучення законні доходи ОСОБА_3 , а за такого може бути предметом злочину передбаченого ст.368-5 КК України, тобто неправомірно набутим майном особою, уповноваженою на виконання функцій держави.
Відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна. Тобто, майно отримане внаслідок вчинення кримінально караного діяння не підлягає вільному обігу та підлягає конфіскації. 
Арештоване Майно в Кримінальному провадженні №598 також є доказом наявності у ОСОБА_3 активів, вартість яких перевищує його законні доходи, але основним доказом вказаної обставини є протокол обшуку від 25.06.2024, у ході проведення якого таке Майно відшукано у ОСОБА_3 . Законність проведення обшуку підтверджено Ухвалою №2. Незазначення в Ухвалі №2 права на вилучення годинника та грошових коштів не позбавляло права осіб, які проводили обшуку, вилучити таке майно тимчасово в порядку ч.7 ст.236 КПК України, в тому числі як вилучене законом з обігу.
Беручи до уваги, що Майно у рамках Кримінального провадження № 598 відповідає критеріям речового доказу, визначеним ст. 98 КПК України, саме як предмет кримінального правопорушення, на момент його вилучення вартість такого майна значно перевищувало відомі законні, а також задекларовані доходи ОСОБА_3 , як особи, уповноваженої на виконання функцій держави, слідчий суддя приходить до висновку, що це майно було правомірно вилучено (незаконно набуте майно - майно вилучене з обігу (ч.7 ст.236 КПК України)), як таке, щодо якого були достатні підстави вважати що його отримано протиправним шляхом, а тому відсутні підстави вважати, що таке Майно є недопустимим доказом у даному кримінальному провадженні як «плід отруєного дерева».
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що арешт на Майно накладений обґрунтовано, а порушень під час його вилучення у ОСОБА_3 не встановлено, а за такого, відсутні підстави для задоволення Клопотання.
Керуючись ч. 3 ст. 26, статтями 174, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ                                                         ОСОБА_1