ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 серпня 2025 р. 	Справа № 520/21957/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Жигилія С.П. ,  Присяжнюк О.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 23.06.2025, головуючий суддя І інстанції: Котеньов О.Г., м. Харків, повний текст складено 23.06.25  у справі № 520/21957/24
за позовом     ОСОБА_1  
до    Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області 
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.11.2024 задоволено частково позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у безпідставному припиненні з червня 2024 року виплати грошової компенсації ОСОБА_1 за житлово-комунальні послуги, яку передбачено ст.13 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за житлово-комунальні послуги у відповідності до ст.13 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” з червня 2024 року.
Рішення суду набрало законної сили, судом видано виконавчі листи у справі.
Позивачем подано до суду заяву від 14.02.2025 про встановлення судового контролю за виконанням рішення, в якій заявник просив суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати у десятиденний термін до Харківського окружного адміністративного суду звіт про виконання у повному обсязі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.11.2024 у справі № 520/21957/24.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2025 задоволено частково заяву позивача про встановлення судового контролю за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Встановлено судовий контроль за виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.11.2024 у справі № 520/21957/24.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області протягом 60 днів з дня постановлення цієї ухвали подати до Харківського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.11.2024 у справі № 520/21957/24.
Від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області 13.06.2025 надійшов звіт про виконання рішення суду, в обґрунтування якого вказано, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.11.2024 у справі № 520/21957/24 10 лютого 2025 року Головним управлінням ОСОБА_1 направлено лист вих. № 2000-0313-8/22824 щодо необхідності звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України в установленому порядку та подання заяви та/або інших документів, необхідних для встановлення права/продовження виплати пільг для виконання зазначеного рішення суду щодо призначення належної пільги на оплату житлово - комунальних послуг як особі, яка має право на пільги, згідно з п. 5 Положення про Реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 січня 2003 року № 117 «Про Реєстр осіб, які мають право на пільги», та п. 31 Постанови № 373.
Також повідомлено, що до Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради було надано лист щодо надання пільгової паперової справи та запит стосовно інформації щодо перебування на обліку в Реєстрі осіб, які мають право на пільги, ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , із зазначенням адреси, за якою проводилося нарахування пільги на оплату житлово-комунальних послуг до березня 2022 року, переліку житлово-комунальних послуг та членів сім`ї, на яких розповсюджувалась пільга відповідно до законодавства.
На підставі отриманої інформації та паперової справи, переданої актом приймання - передачі справ одержувачів пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу від 19.02.2025 від Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради, не можливо було призначити пільгу на оплату житлово-комунальних послуг, оскільки відсутні особові рахунки по послугам, на підставі яких проводиться обмін інформацією між головним управлінням та управителями та виконавцями комунальних послуг стосовно підтвердження/не підтвердження надання цих послуг.
Відповідач зазначив, що для з`ясування особових рахунків по житлово - комунальним послугам, Головним управлінням 17.03.2025 надано запити до надавачів цих послуг, 15.04.2025 продубльовано запити до КП «Харківводокнал» та КП «Житлокомсервіс», у зв`язку з неотриманням відповідей від зазначених організацій.
На виконання рішення суду на підставі інформації, наданої Управлінням соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради стосовно переліку житлово - комунальних послуг та управителями й виконавцями комунальних послуг щодо особових рахунків на ці послуги, в програмному забезпеченні ІКІС ПФУ: Підсистеми «Звернення» сформована електронна справа на ОСОБА_1 для нарахування пільги як особі з інвалідністю 2 групи внаслідок війни на 2 особи (заявника та його дружину ОСОБА_2 ) з червня 2024 року.
Станом на 09.06.2025 в програмному забезпеченні ІКІС ПФУ: Підсистеми «Призначення та виплати деяких соціальних виплат» ОСОБА_1 нараховано пільгу на оплату житлово - комунальних послуг за період 01.06.2024 по 31.05.2025 у розмірі 24958, 70 грн.
Виплата пільгових коштів буде здійснена після доопрацювання програмного забезпечення.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 23.06.2025 затверджено звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 13.06.2025 про виконання рішення суду у справі №520/21957/24, поданий на виконання ухвали від 12.05.2025.
Не погодившись з ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на безпідставність, необґрунтованість та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 року, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, заявник указує на те, що суд першої інстанції сам визнає, що рішення у справі виконано лише частково і що повне виконання рішення суду не залежить від волі відповідача. Однак відомостей, у чому саме полягає доопрацювання програмного забезпечення, хто його конкретно доопрацьовує, і коли воно буде доопрацьовано, звіт відповідача не містить, а саме посилання відповідача на необхідність його доопрацювання не підкріплено належними та допустимими доказами. Окрім того, написання розпорядження про виплату зазначеної заборгованості не потребує ніякого доопрацювання, ніякого програмного забезпечення, а є лише простим набором тексту відповідного розпорядження на комп`ютері, як відповідно і розпорядження про відновлення виплати грошової компенсації. Більш того, у звіті жодним чином не йдеться про дату відновлення виплати щомісячної грошової компенсації за житлово-комунальні послуги, при цьому, звертає увагу колегії суддів на той факт, що за період розгляду справи у судах відповідач жодним чином, жодного разу не послався на відсутність коштів, як на підставу невиплати заборгованості і на відновлення виплати.
Відповідач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Згідно з ч. 1 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судом установлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.11.2024, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за житлово-комунальні послуги у відповідності до ст.13 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” з червня 2024 року.
Зі змісту наданого до суду звіту про виконання судового рішення встановлено, що відповідач на виконання рішення суду у цій справі на підставі інформації, наданої Управлінням соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради стосовно переліку житлово - комунальних послуг та управителями й виконавцями комунальних послуг щодо особових рахунків на ці послуги, в програмному забезпеченні ІКІС ПФУ: Підсистеми «Звернення», сформував електронну справу на ОСОБА_1 для нарахування пільги як особі з інвалідністю 2 групи внаслідок війни на 2 особи (заявника та його дружину ОСОБА_2 ) з червня 2024 року.
Станом на 09.06.2025 в програмному забезпеченні ІКІС ПФУ: Підсистеми «Призначення та виплати деяких соціальних виплат» ОСОБА_1 нараховано пільгу на оплату житлово - комунальних послуг за період 01.06.2024 по 31.05.2025 у розмірі 24958, 70 грн.
Виплата пільгових коштів буде здійснена після доопрацювання програмного забезпечення.
Позивач, уважаючи, що наявний беззаперечний факт того, що рішення за цією адміністративною справою суб`єктом владних повноважень не виконується, звернувся до суду з заявою у порядку ст. 382 КАС України.
Приймаючи ухвалу про затвердження звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 13.06.2025 про виконання рішення суду у справі №520/21957/24, суд першої інстанції виходив з того, що його зміст свідчить про факт часткового виконання рішення суду, так як заборгованість за період з 01.06.2024 по 31.05.2025 у розмірі 24958,70 грн наразі не погашена з причин, що не залежать від волі відповідача, оскільки виплата сум заборгованості, обчисленої на виконання судових рішень, буде здійснена після доопрацювання програмного забезпечення.
Надаючи правову оцінку правовідносинам сторін та доводам апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.
Згідно зі статтею 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).
Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, у пункті 43 рішення у справі “Шмалько проти України”, заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.
Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі “Валерій Фуклєв проти України” від 07 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі “Шмалько проти України” від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі “Юрій Миколайович Іванов проти України” від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі “Apostol v. Georgia” від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04).
На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.
Також Конституційний Суд України у рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).
Відповідно до статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.
Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Аналогічні положення містяться у статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, якою визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
19.12.2024 набрав чинності Закон України від 21.11.2024 за №4094-IX “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень” (далі також - Закон №4094-ІХ), яким статтю 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) викладено у новій редакції та доповнено статтями 381-1, 382-1, 382-2, 382-3.
Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №4094-ІХ справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом, розглядаються з урахуванням особливостей, що діють після набрання чинності цим Законом.
Відповідно до частин 1, 2 статті 382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.
У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення (ч. 3 ст. 382-3 КАС України).
Зі змісту наданого до суду звіту про виконання судового рішення встановлено, що на підставі отриманої інформації та паперової справи, переданої актом приймання - передачі справ одержувачів пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу від 19.02.2025 від Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради, не можливо було призначити пільгу на оплату житлово-комунальних послуг, оскільки відсутні особові рахунки по послугам, на підставі яких проводиться обмін інформацією між головним управлінням та управителями та виконавцями комунальних послуг стосовно підтвердження/не підтвердження надання цих послуг.
Відповідач зазначив, що для з`ясування особових рахунків по житлово - комунальним послугам головним управлінням 17.03.2025 надано запити до надавачів цих послуг, 15.04.2025 продубльовано запити до КП «Харківводокнал» та КП «Житлокомсервіс» в зв`язку з неотриманням відповідей від зазначених організацій.
На виконання рішення суду у цій справі на підставі інформації, наданої Управлінням соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради стосовно переліку житлово - комунальних послуг та управителями й виконавцями комунальних послуг щодо особових рахунків на ці послуги, в програмному забезпеченні ІКІС ПФУ: Підсистеми «Звернення», сформовано електронну справу на ОСОБА_1 для нарахування пільги як особі з інвалідністю 2 групи внаслідок війни на 2 особи (заявника та його дружину ОСОБА_2 ) з червня 2024 року.
Станом на 09.06.2025 у програмному забезпеченні ІКІС ПФУ: Підсистеми «Призначення та виплати деяких соціальних виплат» ОСОБА_1 нараховано пільгу на оплату житлово - комунальних послуг за період 01.06.2024 по 31.05.2025 у розмірі 24958, 70 грн.
Виплата пільгових коштів буде здійснена після доопрацювання програмного забезпечення.
Отже, за змістом звіту, поданого відповідачем, на виконання рішення суду у цій справі Головне управління ПФУ в Харківській області здійснило нарахування пільги на оплату житлово - комунальних послуг за період 01.06.2024 по 31.05.2025 у розмірі 24958, 70 грн, проте виплату позивачу нарахованої пільги за період 01.06.2024 по 31.05.2025 відповідач не провів.
Головним управлінням ПФУ в Харківській області не заперечується, що ним не виплачено позивачу нараховану пільгу на виконання судового рішення у цій справі.
За доводами відповідача, з якими погодився і суд першої інстанції, невиконання судового рішення у відповідній частині обумовлюється незалежними від суб`єкта владних повноважень причинами, а саме, виплата можлива після доопрацювання програмного забезпечення.
Разом із тим колегія суддів зауважує, що відомостей, у чому саме полягає доопрацювання програмного забезпечення, хто його доопрацьовує, і коли воно буде доопрацьовано, звіт відповідача не містить, а саме посилання відповідача на необхідність його доопрацювання не підкріплено належними та допустимими доказами.
Окрім того, у звіті жодним чином не йдеться про дату відновлення виплати щомісячної грошової компенсації за житлово-комунальні послуги, при цьому, за період розгляду справи у судах відповідач не посилався на відсутність коштів, як на підставу невиплати заборгованості і на відновлення виплати.
Без дослідження та надання правової оцінки доводам відповідача про можливість виплати пільги на оплату житлово - комунальних послуг після доопрацювання програмного забезпечення, затвердження судом першої інстанції звіту є передчасним, оскільки вказані обставини є суттєвими та підлягають з`ясуванню судом.
Отже, колегія суддів констатує, що рішення суду наразі залишається невиконаним, проте зазначене залишилося поза увагою суду першої інстанції з мотивів, що відповідачем вживаються відповідні заходи, спрямовані на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.11.2024 у справі № 520/21957/24, які, на переконання суду апеляційної інстанції, не є достатніми для вжиття завершальних заходів з виконання рішення суду у цій справі.
Враховуючи зміст унесених законодавцем змін, колегія суддів уважає, що здійснення судового контролю у цій справі має здійснюватися з урахуванням особливостей, що діють після набрання чинності Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень” від 21.11.2024 за №4094-IX, Харківським окружним адміністративним судом.
З огляду на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, з урахуванням висновків суду апеляційної інстанції, викладених у цій постанові.
Колегія суддів зауважує, що основним призначенням стадії виконання судового рішення є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.
Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, спростовують висновки суду першої інстанції та колегією суддів приймаються до уваги.
Відповідно до статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи.
Зважаючи на викладене, ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 року у справі № 520/21957/24 підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Керуючись статтями 242, 243, 250, 308, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу  Харківського окружного адміністративного суду від 23.06.2025 у справі № 520/21957/24 - скасувати.
Справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова 	
Судді	   	С.П. Жигилій    О.В. Присяжнюк