ПОСТАНОВА 
іменем України

17 червня 2025 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 405/1574/20
провадження № 22-ц/4809/906/25 

       Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Карпенка О.Л., 
за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи: 
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач– Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 лютого 2025 року у складі судді Драного В.В.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Кропивницького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Кіровоградській області, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Кіровоградській області про відшкодування шкоди, завданої невиконанням перерахунку щомісячних страхових виплат у разі підвищення розміру мінімальної заробітної плати у порядку, визначеному законодавством, за період з травня 2010 року по грудень 2015 року, відкориговану у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги, в розмірі 1 722 449,52 грн та солідарне стягнення її з відповідачів. 
В обґрунтування заявленого позову посилався на те, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 квітня 2004 року задоволено його позов до відділення Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань в м. Кіровограді про стягнення коштів та призначення щомісячної виплати втраченого заробітку та встановлено, що розмір зазначених виплат підлягає перерахуванню у випадках підвищення розміру мінімальної заробітної плати у визначеному законодавством порядку. Відділення Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань в м. Кіровограді не проводило позивачу перерахунок щомісячних страхових виплат щорічно, починаючи із 2005 року, тому у квітні 2010 року він звернувся до суду з позовом. Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 листопада 2010 року у справі №2а-6740/11/1111 його позов задоволено частково. Визнано бездіяльність відділення Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань в м. Кіровограді щодо перерахунку страхових виплат у зв`язку з підвищенням розміру мінімальної заробітної плати неправомірною та зобов`язано стягнути заборгованість через затримку перерахунку основного боргу з урахуванням інфляції станом на 30 квітня 2010 року. В іншій частині позову відмовлено. Рішення суду першої інстанції скасоване постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2011 року та ухвалене нове, яким зобов`язано відповідача здійснити перерахунок щомісячних страхових виплат через підвищення розміру мінімальної заробітної плати з 01 вересня 2004 року. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04 грудня 2014 року постанова суду апеляційної інстанції залишена без змін, проте це судове рішення не виконувалося відповідними органами, у зв`язку з цим, позивач отримував щомісячні страхові виплати без проведення відповідного перерахунку. У червні 2015 року він звернувся до суду з цивільним позовом про відшкодування шкоди, завданої затримкою перерахунку щомісячних страхових виплат, за період з 01 вересня 2004 року по 31 травня 2015 року, з урахуванням інфляції.
Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01 лютого 2017 року у справі № 405/4776/15-ц у позові відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 22 травня 2017 року у справі №405/4776/15-ц рішення суду першої інстанції скасовано. Позов задоволено частково. Стягнено з відділення Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань в м. Кіровограді заподіяну ним шкоду за період із 01 вересня 2004 року до 30 квітня 2010 року. Ухвалюючи це рішення суд апеляційної інстанції виходив з того, що питання перерахування щомісячних страхових виплат після 30 квітня 2010 року повинно вирішуватися за нормами КАС України, оскільки постановою Дніпровського апеляційного суду від 14 червня 2011 року не було зобов`язано відповідача здійснювати такий перерахунок, починаючи із 30 квітня 2010 року.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11 грудня 2019 року у справі № 2а-6740/11/1111, провадження № К/9901/10501/18, зобов`язано відділення Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кіровограді виплатити позивачу недонараховані з 01 грудня 2010 року до 01 січня 2015 року у зв`язку з підвищенням мінімальної заробітної плати щомісячні страхові суми, відкориговані у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари в порядку, встановленому статтею 34 Закону України «Про оплату праці». Однак, рішення Верховного Суду у справі №2а-6740/11/1111 не виконується відповідачами.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22 березня 2023 року замінено відповідачів - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області та Кропивницьке відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області їх правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.
Посилаючись на зазначені обставини, з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог, просив суд відшкодувати шкоду, завдану невиконанням перерахунку щомісячних страхових виплат у разі підвищення розміру мінімальної заробітної плати у порядку, визначеному законодавством, за період з 01.12.2010 року по 01.01.2015 року, відкориговану у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги, у розмірі 4917248,87 грн станом на лютий 2023 року, та стягнути її з Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на його користь.
Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 лютого 2025 року позов задоволено. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 4917248 грн 87 коп в якості відшкодування шкоди, завданої невиконанням перерахунку щомісячних страхових виплат у разі підвищення розміру мінімальної заробітної плати у порядку, визначеному законодавством, за період з 01.12.2010 по 01.01.2015, відкориговану у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги, станом на лютий 2023 року. Вирішено питання судових витрат.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській областіподало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просило вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 
ОСОБА_1 направив до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 лютого 2025 року залишити без змін, а апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області- без задоволення. Вважав, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального права.
У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Відповідач у судове засідання свого представника не направив. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Направив заяву про розгляд справи без участі свого представника (т.4 а.с.180). Колегія суддів постановила ухвалу про розгляд справи у відсутності представника відповідача на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України. 
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні в частині суми відшкодування.
Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 квітня 2004 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 01 липня 2004 року, стягнуто з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кіровограді на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплатам по тимчасовій непрацездатності в розмірі 5280 грн, заборгованість по компенсації витрат на ліки в розмірі 5442,53 грн, заборгованість по виплатам щомісячних грошових компенсацій в розмірі 44704,59 грн, моральну шкоду, отриману внаслідок трудового каліцтва, в сумі 30000 грн. Зобов`язано відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кіровограді призначити ОСОБА_1 щомісячну грошову допомогу станом на 16 лютого 2004 року у розмірі 1945,76 грн (т.1 а. с.137-141).
Постановою відділення Фонду від 19 липня 2004 року №116-н/6 ОСОБА_1 призначено щомісячну грошову допомогу у розмірі 1945 грн. 76 коп.
Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 листопада 2010 року визнано неправомірною бездіяльність відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кіровограді по перерахунку ОСОБА_1 щомісячних страхових виплат у зв`язку з підвищенням розміру мінімальної заробітної плати. Зобов`язано відділення Фонду провести позивачу перерахунок щомісячних страхових виплат у зв`язку з підвищенням розміру мінімальної заробітної плати, встановивши відповідний розмір щомісячних страхових виплат: з 01.09.2004 року 2249, 49 грн., з 01.01.2005 року 2486,78 грн, з 01.04.2005 року 2752,54 грн, з 01.07.2005 року 2942,37 грн, з 01.09.2005 року 3368,51 грн, з 01.01.2006 року 3551,14 грн, з 01.07.2006 року 3804,79 грн, з 01.12.2006 року 4058,44 грн, з 01.04.2007 року 4261,36 грн, з 01.07.2007 року 4464,29 грн, з 01.10.2007 року 4667,21 грн, з 01.01.2008 року 5225,24 грн, з 01.04.2008 року - 5326,70 грн, з 01.10.2008 року 5529,63 грн, з 01.12.2008 року 6138,39 грн, з 01.01.2009 року 6341,32 грн, з 01.07.2009 року 6392,05 грн, з 01.10.2009 року 6594,97грн, з 01.11.2009 року 7136,43 грн, з 01.01.2010 року 8545,67 грн, з 01.04.2010 року 8693,18 грн. Стягнуто з відділення Фонду на користь ОСОБА_1 заборгованість у зв`язку з затримкою перерахунку щомісячних страхових виплат основного боргу з урахуванням інфляції станом на 30.04.2010 у розмірі 93167 грн. 83 коп.
Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2011 року вказану постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда в частині зобов`язання та стягнення скасовано. Зобов`язано відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кіровограді провести перерахунок щомісячних страхових виплат у зв`язку з підвищенням розміру мінімальної заробітної плати позивачу з 01 вересня 2004 року (т.1 а.с.181).
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04 грудня 2014 року постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 листопада 2010 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2011 року залишено без змін.
У червні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з цивільним позовом про відшкодування шкоди, завданої затримкою перерахунку щомісячних страхових виплат за період з 01 вересня 2004 року по 31 травня 2015 року з урахуванням інфляції. Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 22 травня 2017 року у справі № 405/4776/15-ц позов ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у місті Кропивницькому Кіровоградської області задоволено частково. Стягнуто з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у місті Кропивницькому Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 133542 грн 51 коп шкоди, заподіяної бездіяльністю посадових осіб по невиконанню судового рішення (невиконання проведення перерахунку щомісячних страхових виплат за період з 01.09.2004 по 30.04.2010 року) (т.1 а. с.44-50).
11 грудня 2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду прийняв постанову у справі № 2а-2684/11/1111 за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кіровограді про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, якою позов задовольнив частково. Визнав протиправною бездіяльність Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кіровограді по перерахунку ОСОБА_1 щомісячних страхових виплат у зв`язку з підвищенням розміру мінімальної заробітної плати у період з 01.12.2010 по 01.01.2015 року. Зобов`язав Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кіровограді виплатити позивачу недонараховані з 01.12.2010 по 01.01.2015 рік, у зв`язку із підвищенням мінімальної заробітної плати, щомісячні страхові суми, відкориговані у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари в порядку, встановленому статтею 34 Закону України «Про оплату праці».
Рішення суду першої інстанції у цій справі мотивовано невиконанням судового рішення, незважаючи на положення ст.255 КАС України відповідач постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 2а-2684/11/1111 від 11 грудня 2019 року не виконав, не виплатив позивачу недонараховані з 01.12.2010 по 01.01.2015 у зв`язку із підвищенням мінімальної заробітної плати щомісячні страхові суми, відкориговані у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари в порядку, встановленому статтею 34 Закону України «Про оплату праці», можливість виконання якого вже втрачена, а тому ОСОБА_1 заподіяно шкоду у вигляді недоотриманих коштів у розмірі 4917248,87 грн.
Апеляційний суд не може погодитись з такими висновками суду у повному обсязі, виходячи з такого.
Згідно зі ст.255 КАС України постанова суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.
Однак, всупереч зазначеним вимогам відповідач постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 2а-2684/11/1111 від 11.12.2019 року не виконав вчасно, виплатив позивачу недонараховані з 01.12.2010 по 01.01.2015 у зв`язку із підвищенням мінімальної заробітної плати щомісячні страхові суми, відкориговані у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари в порядку, встановленому статтею 34 Закону України «Про оплату праці» лише під час розгляду справи у сумі 26753,45 грн, про виплату якої позивач не заперечував у судовому засіданні апеляційного суду.
Дійсно, невиконанням судового рішення, можливість виконання якого вже втрачена, ОСОБА_1 заподіяно шкоду у вигляді недоотриманих коштів.
Пунктом другим частини другої статті 22 ЦК України передбачено, що доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено, є збитками.
Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст.50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, Фонд соціального страхування від нещасних випадків несе відповідальність згідно із законодавством за шкоду, заподіяну застрахованим особам внаслідок невиконання, несвоєчасного або неналежного виконання умов страхування, встановлених законодавством.
Відповідно до ч.3 ст.10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в редакції, яка набрала чинності з 01 січня 2015 року, Фонд несе відповідальність згідно із законом за шкоду, заподіяну з його вини застрахованим особам внаслідок несвоєчасної або неповної виплати матеріального забезпечення, страхових виплат, ненадання або несвоєчасне надання соціальних послуг, передбачених цим Законом.
Обов`язок виплатити позивачу недонараховані з 01.12.2010 по 01.01.2015 у зв`язку із підвищенням мінімальної заробітної плати щомісячні страхові суми, було покладено постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11 грудня 2019 року у справі № 2а-2684/11/1111 на Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кіровограді і саме з вини відділення Фонду судове рішення не виконано. Крім того, правонаступником Фонду соціального страхування України з 01 січня 2023 року є Пенсійний фонд України, який виконує функції у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, у тому числі проводить профілактику нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.
Так, у поданому позові ОСОБА_1 просив стягнути на його користь шкоду, завдану невиконанням перерахунку щомісячних страхових виплат у разі підвищення розміру мінімальної заробітної плати у порядку, визначеному законодавством, за період з 01.12.2010 по 01.01.2015, відкориговану у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги, в розмірі 4917248,87 грн станом на лютий 2023 рок.
Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення в якості відшкодування шкоди суми за період, за який суд касаційної інстанції зобов`язав відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кіровограді виплатити позивачу не донараховані виплати страхового відшкодування, а саме з 01.12.2010 по 01.01.2015 рік. Однак, не може погодитись із розрахунком, наведеним у висновку експертного дослідження від 27 серпня 2024 року №18/24, з якого виходив суд першої інстанції при визначенні суми відшкодування та згідно з яким розмір недорахованої щомісячної страхової суми ОСОБА_1 у зв`язку із підвищенням мінімальної заробітної плати з 01.12.2010 по 31.12.2014, відкоригованих у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари в порядку, встановленому статтею 34 Закону України «Про оплату праці» станом на 01.02.2023 складає 4917248,87 грн, що є заборгованістю щомісячних страхових сум, яка складається з різниці між місячною страхової виплатою з урахуванням коефіцієнтів підвищення та фактично виплаченою страховою сумою, та з урахуванням сукупного індексу інфляції (додаток №1 до експертизи) (т.4 а.с.32-42), 
При цьому, в експертному дослідженні від 27 серпня 2024 року №18/24 помилково здійснено розрахунокзаборговваності, виходячи із розміру страхової виплати з урахуванням коефіцієнтів підвищення у сумі 21238,05 грн. 
З матеріалів справи убачається, що рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 22 травня 2017 року у справі № 405/4776/15-ц визначено, що поріг розміру страхової виплати з урахуванням коефіцієнтів підвищення станом на квітень 2010 року складає 8283,71 грн, а тому відповідний перерахунок слід здійснити, виходячи саме із зазначеної суми.
У зв`язку з зазначеним, апеляційний суд виходить з такого розрахунку:

Місяць, Рік	Коефіцієнт підвищення МЗП	Розмір підвищення МЗП	Коефіціент з кожного 01.03. кожного року зростання зар. плати	Розмір страхової виплати з урахуванням коефіцієнтів підвищення	

  	  	  	  	  	

  	  	  	  	  	

  	  	  	  	  	

12.2010	  	  	  	8283,71	
01.2011	1,021	941/922	  	8457,66	
02.2011	  	  	  	8457,66	
03.2011	  	  	1,102	9320,34	
04.2011	1,02	960/941	  	9506,75	
05.2011	  	  	  	9506,75	
06.2011	  	  	  	9506,75	
07.2011	  	  	  	9506,75	
08.2011	  	  	  	9506,75	
09.2011	  	  	  	9506,75	
10.2011	1,026	985/960	  	9753,92	
11.2011	  	  	  	9753,92	
12.2011	1,019	1004/985	  	9939,24	
01.2012	1,069	1073/1004	  	10625,04	
02.2012	  	  	  	10625,04	
03.2012	  	  	1,176	12495,04	
04.2012	1,02	1094/1073	  	12744,94	
05.2012	  	  	  	12744,94	
06.2012	  	  	  	12744,94	
07.2012	1,007	1102/1094	  	12834,15	
08.2012	  	  	  	12834,15	
09.2012	  	  	  	12834,15	
10.2012	1,015	1118/1102	  	13026,66	
11.2012	  	  	  	13026,66	
12.2012	1,014	1134/1118	  	13209,03	
01.2013	1,011	1147/1134	  	13354,32	
02.2013	  	  	  	13354,32	
03.2013	  	  	1,149	15344,11	
04.2013	  	  	  	15344,11	
05.2013	  	  	  	15344,11	
06.2013	  	  	  	15344,11	
07.2013	  	  	  	15344,11	
08.2013	  	  	  	15344,11	
09.2013	  	  	  	15344,11	
10.2013	  	  	  	15344,11	
11.2013	  	  	  	15344,11	
12.2013	1,062	1218/1147	  	16295,44	
01.2014	  	  	  	16295,44	
02.2014	  	  	  	16295,44	
03.2014	  	  	1,079	17582,77	
04.2014	  	  	  	17582,77	
05.2014	  	  	  	17582,77	
06.2014	  	  	  	17582,77	
07.2014	  	  	  	17582,77	
08.2014	  	  	  	17582,77	
09.2014	  	  	  	17582,77	
10.2014	  	  	  	17582,77	
11.2014	  	  	  	17582,77	
12.2014	  	  	  	17582,77	
Всього:	  	  	  	660271,34	

Отже, розмір страхової виплати за період з 01 грудня 2010 року по 31 грудня 2014 року включно складає 660271,34, а тому колегія суддів розраховує 660271,34 (розмір страхової виплати з урахуванням коефіцієнтів підвищення) – 377759,62 (розмір страхової виплати, фактично виплачений Фондом) = 282511,72 грн.
Крім того, розраховуємо індекс інфляції за зазначений період = (100.8 : 100) x (101.0 : 100) x (100.9 : 100) x (101.4 : 100) x (101.3 : 100) x (100.8 : 100) x (100.4 : 100) x (98.7 : 100) x (99.6 : 100) x (100.1 : 100) x (100.0 : 100) x (100.1 : 100) x (100.2 : 100) x (100.2 : 100) x (100.2 : 100) x (100.3 : 100) x (100.0 : 100) x (99.7 : 100) x (99.7 : 100) x (99.8 : 100) x (99.7 : 100) x (100.1 : 100) x (100.0 : 100) x (99.9 : 100) x (100.2 : 100) x (100.2 : 100) x (99.9 : 100) x (100.0 : 100) x (100.0 : 100) x (100.1 : 100) x (100.0 : 100) x (99.9 : 100) x (99.3 : 100) x (100.0 : 100) x (100.4 : 100) x (100.2 : 100) x (100.5 : 100) x (100.2 : 100) x (100.6 : 100) x (102.2 : 100) x (103.3 : 100) x (103.8 : 100) x (101.0 : 100) x (100.4 : 100) x (100.8 : 100) x (102.9 : 100) x (102.4 : 100) x (101.9 : 100) x (103.0 : 100) = 1.319936.
Визначаємо інфляційне збільшення = 282511.72 x 1.319936 - 282511.72 = 90385,71 грн.
Отже, загальна заборгованість складає 372897,43 грн (282511,72 (сума боргу) + 90385,71 грн (інфляційне збільшення)).
При цьому, апеляційний суд вважає за необхідне вирахувати суму здійсненої відповідачем за спірний період страхової виплати у розмірі 26753,45 грн.
Враховуючи зазначені вище розрахунки колегія суддів вважає, що з відповідача на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування підлягає стягненню шкода, завдана невиконанням перерахунку щомісячних страхових виплат за період з 01 грудня 2010 року по 31 грудня 2014 року включно у розмірі 346143 грн 98 коп (372897,43 грн - 26753,45 грн).
Відповідно до ч.ч.1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Статтею 110 ЦПК України передбачено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.
Оскільки експертом базовий розмір страховий виплат із індексацією станом на 01.12.2010 у сумі 21238,05 грн необґрунтований, а рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 22 травня 2017 року у справі №405/4776/15-ц визначено, що поріг розміру страхової виплати з урахуванням коефіцієнтів підвищення станом на квітень 2010 року складає 8283,71 грн колегія суддів вважала за необхідне не брати до уваги цей висновок та здійснити власний розрахунок, виходячи із базового розміру страхових виплат, який встановлений судовим рішенням, та відкоригувати недонарахований розмір щомісячної страхової суми ОСОБА_1 з урахуванням коефіцієнту підвищення мінімальної заробітної плати та індексу зростання цін на споживчі товари з 01 березня кожного року у порядку, визначеному ст.34 Закону України «Про оплату праці», та ч.2 ст.29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, за період з 01 грудня 2010 року по 31 грудня 2014 року.
Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Отже, рішення суду в частині стягнутої суми в якості відшкодування шкоди, завданої невиконанням перерахунку щомісячних страхових виплат у разі підвищення розміру мінімальної заробітної плати у порядку, визначеному законодавством, за період з 01 грудня 2010 року по 31 грудня 2014 року підлягає зміні.
Частиною 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави підлягають стягненню понесені судові витрати пропорційно до задоволених вимог за подання позовної заяви у розмірі 739,90 грн та відповідно, рішення суду першої інстанції підлягає зміні і в цій частині. 
Крім того, враховуючи часткове задоволення вимог апеляційної скарги, слід компенсувати сплачений судовий збір Головному управлінню Пенсійного фонду України в Кіровоградській області за подання апеляційної скарги у сумі 11724,12 грн, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області задовольнити частково.
Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 лютого 2025 року змінити в частині стягнутої суми в якості відшкодування шкоди, завданої невиконанням перерахунку щомісячних страхових виплат у разі підвищення розміру мінімальної заробітної плати у порядку, визначеному законодавством, за період з 01 грудня 2010 року по 01 січня 2015 року.       Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (ЄДРПОУ 20632802, вул. Соборна, 7а, м. Кропивницький) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) в рахунок відшкодування шкоди, завданої невиконанням перерахунку щомісячних страхових виплат за період з 01 грудня 2010 року по 01 січня 2015 року у розмірі 346143 (триста сорок шість тисяч сто сорок три) грн 98 коп та судовий збір у розмірі 739 (сімсот тридцять дев`ять) грн 90 коп
Компенсувати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (ЄДРПОУ 20632802, вул. Соборна, 7а, м. Кропивницький) судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 11724 (одинадцять тисяч сімсот двадцять чотири) грн 12 коп, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 24 червня 2025 року.

Головуючий суддя         О.І. Чельник

Судді                 C.М. Єгорова
        
               О.Л. Карпенко