К И Ї В С Ь К И Й    А П Е Л Я Ц І Й Н И Й    С У Д	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

10 червня 2025 року                                                                      місто Київ
 
справа № 752/13828/24
апеляційне провадження № 22-ц/824/10510/2025
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
судді-доповідача - Головачова Я.В.,
 
суддів: Нежури В.А., Невідомої Т.О.,
 
за участю секретаря судового засідання: Приходька Р.О.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Теплопостачсервіс", подану представником Агбонгале Луізою Сергіївною, на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва у складі судді Плахотнюк К.Г. від 5 березня 2025 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Теплопостачсервіс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,
 
в с т а н о в и в :
 
Короткий зміст позовних вимог
 
27 червня 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю "Теплопостачсервіс" (далі - ТОВ "Теплопостачсервіс", Товариство) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути заборгованість за житлово-комунальні послуги з централізованого опалення у розмірі 10 667,89 грн, з постачання гарячої води у розмірі 245,25 грн та суму заборгованості за абонентське обслуговування у розмірі                682,10 грн.
 
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
 
Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 5 березня 2025 року позовну заяву ТОВ "Теплопостачсервіс" залишено без розгляду.
 
Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що належним чином повідомлений про розгляд справи позивач повторно не з`явився в судове засідання, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не надавав, а тому відповідно до пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України наявні підстави для залишення позовної заяви без розгляду.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи
 
У поданій апеляційній скарзі представник ТОВ "Теплопостачсервіс" -                  Агбонгале Л.С., посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
 
Скаржник зазначає, що суд неправомірно залишив позовну заяву без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України, оскільки за день до судового засідання -  4 березня 2025 року через канцелярію Голосіївського районного суду міста Києва було подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.
  
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
 
ОСОБА_1 не подала відзиву на апеляційну скаргу.
 
Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання 
 
Представник  ТОВ "Теплопостачсервіс" - Агбонгале Л.С. у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.
 
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. 
 
З урахуванням положень частини 2 статті 372 ЦПК України неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Судом установлено, що 27 червня 2024 року ТОВ "Теплопостачсервіс" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.
 
Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 15 липня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 13 листопада 2024 року.
 
В судове засідання 13 листопада 2024 року позивач не з`явився. Судове засідання через неявку сторін відкладено на 5 березня 2025 року.
 
В судове засідання, призначене на 5 березня 2025 року, позивач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, не з`явився.
 
Позиція суду апеляційної інстанції
 
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
Статтею 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 частини 2 цієї статі, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
 
Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, всі судові процедури повинні бути справедливими.
 
Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення справи без ухвалення рішення, яка застосовується, як правило, у зв`язку з порушенням заінтересованими особами умов реалізації права на звернення до суду і не перешкоджає повторному зверненню до суду з таким же позовом. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена, та при повторній неявці сторін.
 
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.
 
Отже правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; не надходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.
 
Європейський суд з прав людини вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (No. 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 8 квітня 2010 року).
 
Під правом на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слід розуміти право на "усне слухання". Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене сенсу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. 
 
Установлено, що підставою для залишення позовної заяви                                                        ТОВ "Теплопостачсервіс" без розгляду стали його неявки в судові засідання призначені на                 13 листопада 2024 року та на 5 березня 2025 року.
 
Позовна заява підлягає залишенню без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України лише у випадку повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається, як друга поспіль неявка,та за умови не подання позивачем заяви про розгляд справи без його участі.
 
Верховний Суд в постановах від 5 червня 2020 року в справі № 910/16978/19 та від 16 жовтня 2020 року в справі № 910/8816/19 зазначив, що у разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, приписами статей 223, 257 ЦПК України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто, право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов'язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності.
 
Звертаючись до суду із апеляційною скаргою, представник                                             ТОВ "Теплопостачсервіс" - Агбонгале Л.С. посилається на те, що 4 березня 2025 року через канцелярію суду позивачем було подано клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності його представника, на підтвердження чого долучає копію такого клопотання (а.с.55). 
 
Дійсно, з даного клопотання вбачається, що на ньому міститься штамп Голосіївського районного суду міста Києва з написом "одержано" та датою - 4 березня 2025 року.
 
Отже, до судового засідання, призначеного на 5 березня 2025 року, позивачем було завчасно подано заяву про розгляд справи без його участі. 
 
Вказане клопотання від 4 березня 2025 року, на яке посилається скаржник, у матеріалах справи відсутнє. Водночас, це не спростовує самого факту подання такого клопотання, адже згідно положень пункту 3 Розділу ІІ "Приймання та реєстрація документів" Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України 20 серпня 2019 року                         № 814 (у редакції наказу Державної судової адміністрації України від 17 жовтня 2013 року № 485), за зверненням особи, яка подала документ до суду, на першій сторінці наданої нею паперової копії працівник апарату суду, який прийняв документ, проставляє під текстом (а в разі відсутності такої можливості - на іншому вільному місці) штамп суду із зазначенням дати (у разі необхідності - часу) отримання документа, своєї посади, прізвища та підпису і повертає копію особі.
 
Таким чином, висновок суду про залишення позову без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України є помилковим. За вказаних обставин, суд першої інстанції мав вирішити справу за відсутності представника позивача.
 
Ураховуючи наведене, судом допущено порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і відповідно до статті 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
Керуючись статтями 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд
                
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Теплопостачсервіс", подану представником Агбонгале Луізою Сергіївною, задовольнити.
 
Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 5 березня 2025 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

 
Головуючий                                                            

 
 
Судді: