Номер провадження: 22-ц/813/4183/25 
Справа № 2-4520/2009
Головуючий у першій інстанції Маркарова С.В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2025 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Таварткіладзе О.М.,
суддів: Сєвєрової Є.С., Погорєлової С.О.,
за участю секретаря судового засідання: Чередник К.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Одеської міської ради на ухвалу Малиновського районного суду міста Одеси від 10 січня 2025 року за заявою АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії – Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі за позовом акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії – Одеського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , Одеської міської ради, як правонаступника ОСОБА_2 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:
У листопаді 2019 року АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з заявою про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі за позовом АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії – Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення коштів.
В обґрунтування заяви банк послався на те, що рішенням Малиновського районного суду від 18 листопада 2009 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором у розмірі 2 175 142,70 грн та судові витрати у розмірі 910 грн з кожного. Звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_2 
01 липня 2010 року представнику банка були видані виконавчі листи про стягнення заборгованості та судового збору. В частині звернення стягнення на предмет іпотеки виконавчі листи видані не були.
29 грудня 2016 року державним виконавцем виконавче провадження з примусового виконання виконавчих листів було завершено у зв`язку з відсутністю у боржника майна.
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 08 травня 2018 року у справі №522/15066/17 визнано відумерлою спадщину у вигляді квартири АДРЕСА_1 , що відкрилася після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та вказана квартира передана у власність територіальної громади Одеської міської ради.
З метою заміни боржника у виконавчому провадженні з ОСОБА_2 на Одеську міську раду, АТ «Ощадбанк» було виявлено, що вищевказані виконавчі листи на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2009 року містять вимогу тільки щодо стягнення заборгованості, а вимоги щодо звернення стягнення на предмет іпотеки відсутні.
Оскільки, в тексті рішення суду не було зазначено на користь кого звернуте стягнення на предмет іпотеки, АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з заявою про виправлення описки в рішенні суду, яка ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 09 серпня 2019 року була повернута заявнику без розгляду, у зв`язку з тим, що справа за строками зберігання знищена.
Посилаючись на викладені обставини, заявник просив поновити строк на звернення із заявою про відновлення втраченого судового провадження та відновити втрачене судове провадження у справі № 2-4520/2009.
Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 30 жовтня 2024 року позивачу поновлено строк звернення з заявою про відновлення втраченого провадження у справі №2-4520/2009.
Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 10 січня 2025 року заяву АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії – Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» задоволено.
Відновлено втрачене судове провадження по цивільній справі № 2-4520/2009 в частині установленого змісту наступних процесуальних документів:
Копія кредитного договору № 1801/0309 від 05.03.2008 року;
Копія іпотечного договору від 05.03.2008 №358;
Копія іпотечного договору від 05.03.2008 №357;
Копія вимоги №15/2671 від 22.10.2008;
Копія вимоги №15/2670 від 22.10.2008;
Копія розрахунку суми позову станом на 26.01.2009;
Копія позовної заяви №15/0707 від 20.03.2009 року;
Копія заяви на видачу рішення та виконавчих листів від 01.02.2010;
Копія рішення від 18.11.2009 року;
Копії виконавчих листів від 01.07.2010;
Копія рішення від 08.05.2018;
Копія відповіді з ДВС від 27.09.2018;
Копія заяви на видачу виконавчого листа від 29.07.2019;
Копія відмови у видачі №03/358/2019 від 31.07.2019;
Копія заяви про виправлення описки від 06.08.2019;
Копія ухвали суду від 09.08.2019.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду, Одеська міська рада звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Малиновського районного суду міста Одеси від 10 січня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про відновлення втраченого судового провадження в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що зі змісту оскаржуваної ухвали суду першої інстанції вбачається, що заява Банку, всупереч вимог законодавства, розглядалася судом за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання, що, в свою чергу, призвело до постановлення незаконної та необґрунтованої ухвали. При цьому, ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси про відкриття провадження по відновленню втраченого судового провадження постановлено 30.10.2024 року, а ухвалу про відновлення втраченого судового провадження 10.01.2025 року, тобто більше ніж через 2 місяці. Більше того, судом першої інстанції у судовому засіданні не досліджувалися докази (факти) на підставі яких судом вчинялися процесуальні дії для відновлення втраченого провадження, адже після поновлення строку Банку на звернення до суду із заявою про відновлення втраченого судового провадження у справі № 2-4520/2009 суд через два місяці відновив втрачене судове провадження без проведення судового засідання та виклику сторін.
Разом з тим, матеріали справи не містять жодних доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду із заявою про відновлення втраченого судового провадження у справі № 2-4520/2009. а тому суд першої інстанції повинен був відмовити у відкритті провадження за заявою Банку про відновлення втраченого судового провадження на підставі п. 2 ч. 4 ст. 492 ЦПК України. Скаржник зазначає, що у своїй заяві Банк вказує, що метою відновлення втраченого судового провадження є нібито виправлення описки у рішенні та отримання виконавчого листа про звернення стягнення на предмет іпотеки, тобто фактично Банком завуальовано, а судом першої інстанції не з`ясовано, реальну мету відновлення втраченого судового провадження у справі № 2-452/2009.
Від представника АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії – Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» надійшов відзив на апеляційну скаргу, згідно якого банк просив відмовити у задоволені апеляційної скарги Одеської міської ради, а ухвалу Малиновського районного суду міста Одеси від 10 січня 2025 року залишити без змін.
Будучи в розумінні ст. ст. 128, 130 ЦПК України належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання, призначене на 10.06.2025 року 15:30 год. ОСОБА_1 не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, належної ініціативи взяти участь у розгляді справи в режимі відео конференції не виявила та заяв про відкладення судового засідання не подавала.
Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Колегія суддів враховує, що предметом оскарження є ухвала суду першої інстанції та зважає на розумність строків розгляду справи, а також на те, що явка сторін та третіх осіб у судове засідання суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.
Оскільки явка учасників справи до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою, поважність причин неучасті у судовому засіданні 10.06.2025 року учасників справи, належним чином повідомлених про розгляд справи, судом апеляційної інстанції не встановлено, а наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, спір підлягає вирішенню по суті, оскільки основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Тому розгляд апеляційним судом справи у відсутності учасників (відповідачів), які відсутні у судовому засіданні при таких обставинах не є порушенням їхніх прав щодо забезпечення участі у судовому засіданні і доступі до правосуддя. Схожі за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду у справі Верховного Суду у справі № 361/8331/18.
За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для відкладення розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наведених у цій постанові підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Однак ухвала суду першої інстанції не відповідає зазначеним вище вимогам.
Задовольняючи заяву АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії – Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» та відновлюючи втрачене судове провадження по цивільній справі № 2-4520/2009, суд першої інстанції виходив з того, що наявні в справі про відновлення втраченого провадження копії документів є належними та достатніми для відновлення втраченого провадження в частині установленого змісту наступних процесуальних документів: копія кредитного договору № 1801/0309 від 05.03.2008 року; копія іпотечного договору від 05.03.2008 №358; копія іпотечного договору від 05.03.2008 №357; копія вимоги №15/2671 від 22.10.2008; копія вимоги №15/2670 від 22.10.2008; копія розрахунку суми позову станом на 26.01.2009; копія позовної заяви №15/0707 від 20.03.2009 року; копія заяви на видачу рішення та виконавчих листів від 01.02.2010; копія рішення від 18.11.2009 року; копії виконавчих листів від 01.07.2010; копія рішення від 08.05.2018; копія відповіді з ДВС від 27.09.2018; копія заяви на видачу виконавчого листа від 29.07.2019; копія відмови у видачі №03/358/2019 від 31.07.2019; копія заяви про виправлення описки від 06.08.2019; копія ухвали суду від 09.08.2019.
Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що у листопаді 2019 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулось до суду із заявою про відновлення втраченого судового провадження, посилаючись на те, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2009 року у справі № 2-4520/2009 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором у розмірі 2 175 142,70 грн та з кожного судові витрати у сумі 910 грн. Звернуто стягнення на предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2 , що належали на праві власності ОСОБА_2 (т. 1 а. с.1-2, 23-24).
На підставі рішення суду Малиновським районним судом м. Одеси 01 липня 2010 року були видані виконавчі листи (т. 1 а. с. 25-28).
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 .
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 08 травня 2018 року по справі № 522/15066/17 за заявою АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії – Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 визнано відумерлою спадщиною та передано у власність територіальної громади Одеської міської ради (т. 1 а. с. 29-30).
З відповіді начальника Чорноморського міського відділу ДВС від 27 вересня 2018 року за № 23/12676 вбачається, що виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк» у розмірі 2 175 142,70 грн неодноразово перебував на виконанні, 29 грудня 2016 року державним виконавцем виконання вказаного виконавчого листа було завершено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна). Копія постанови та виконавчий документ 31 грудня 2016 року спрямовані на адресу стягувача. Повторно на примусове виконання вказаний виконавчий документ до відділу не подавався (т. 1 а. с. 31).
З листа ПАТ «Державний ощадний банк України» надісланого на адресу Малиновського районного суду м. Одеси, вбачається, що з наданих архівом суду відомостей, підтвердження видачі судом виконавчого документу, в частині звернення стягнення заставного майна – відсутні. Окрім цього в резолютивній частині рішення не вказано на чию користь має бути звернуто стягнення на предмет іпотеки (т. 1 а. с. 33).
Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 30 жовтня 2024 року позивачу поновлено строк звернення з заявою про відновлення втраченого провадження у справі № 2-4520/2009 та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання (т. 3 а.с. 81-82).
Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 10 січня 2025 року заяву АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії – Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» задоволено.
Відновлено втрачене судове провадження по цивільній справі № 2-4520/2009 в частині установленого змісту наступних процесуальних документів:копія кредитного договору № 1801/0309 від 05.03.2008 року; копія іпотечного договору від 05.03.2008 №358; копія іпотечного договору від 05.03.2008 №357; копія вимоги №15/2671 від 22.10.2008; копія вимоги №15/2670 від 22.10.2008; копія розрахунку суми позову станом на 26.01.2009; копія позовної заяви №15/0707 від 20.03.2009 року; копія заяви на видачу рішення та виконавчих листів від 01.02.2010; копія рішення від 18.11.2009 року; копії виконавчих листів від 01.07.2010; копія рішення від 08.05.2018; копія відповіді з ДВС від 27.09.2018; копія заяви на видачу виконавчого листа від 29.07.2019; копія відмови у видачі №03/358/2019 від 31.07.2019; копія заяви про виправлення описки від 06.08.2019; копія ухвали суду від 09.08.2019.
Колегія суддів виходить з такого.
Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, далі - Конвенція).
Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.
Європейський суд з прав людини зауважував, що "відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 53, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).
У частинах 1 та 2 статті 2 ЦПК України закріплено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Розділом Х ЦПК України "Відновлення втраченого судового провадження" встановлено порядок відновлення втраченого повністю або частково судового провадження у цивільній справі.
Відповідно до частини 1 статті 488 ЦПК України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до статті 489 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.
Заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (ст. 490 ЦПК України).
Частини перша і друга статті 491 ЦПК України визначають форму і зміст заяви про відновлення втраченого судового провадження, зокрема у заяві повинно бути зазначено: 1) про відновлення якого судового провадження або якої його частини просить заявник; 2) які особи брали участь у справі і в якому процесуальному статусі, їх найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові, за його наявності, для фізичних осіб), їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб); ідентифікаційні коди юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України або реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб), за його наявності, або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України - якщо відповідні дані відомі заявникові; 3) номери засобів зв`язку учасників судового процесу (телефон, факс, засоби електронного зв`язку, офіційна електронна адреса тощо) - якщо вони відомі заявникові; 4) наявні у заявника відомості про обставини втрати судового провадження, місцезнаходження копій матеріалів провадження або даних стосовно таких копій; 5) документи, відновлення яких заявник вважає необхідним і з якою метою.
Статтею 493 ЦПК України передбачено, що при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги:
1) частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо);
2) документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів;
3) матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи;
4) будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи;
5) відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень;
6) дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі;
7) будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.
Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.
Розгляд заяви про відновлення втраченого судового провадження здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи з урахуванням особливостей, передбачених цим розділом, протягом тридцяти днів з дня надходження заяви до суду.
У частинах 1, 2 статті 494 ЦПК України визначено, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.
У разі недостатності зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження суд відмовляє у відновленні втраченого судового провадження і роз`яснює учасникам справи право на повторне звернення з такою самою заявою за наявності необхідних документів (частина 3 статті 494 ЦПК України).
Тлумачення статті 494 ЦПК України свідчить, що обсяг документів втраченого судового провадження, які підлягають відновленню, віднесено на розсуд суду та залежить від мети такого відновлення.
Частиною 4 ст. 491 ЦПК України визначено, що заява про відновлення втраченого судового провадження може бути подана до суду незалежно від строку зберігання судового провадження, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті.
Частиною 5 ст. 491 ЦПК України визначено, що заява про відновлення втраченого судового провадження для виконання судового рішення може бути подана до закінчення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. Суд може поновити зазначений строк, якщо за клопотанням заявника визнає причини його пропуску поважними.
З матеріалів справи вбачається, що АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії – Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» за рішенням Малиновського районного суду від 18 листопада 2009 року є стягувачем у справі № 2-4520/2009 про стягнення коштів.
На підставі рішення Малиновського районного суду від 18 листопада 2009 року судом були видані виконавчі листи.
Виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк» заборгованості у розмірі 2 175 142,70 грн неодноразово перебував на примусовому виконанні у Чорноморського міського відділу ДВС і лише 29 грудня 2016 року державним виконавцем виконання вказаного виконавчого листа було завершено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна).
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 08 травня 2018 року у справі №522/15066/17 визнано відумерлою спадщину у вигляді квартири АДРЕСА_1 , що відкрилася після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та вказана квартира передана у власність територіальної громади Одеської міської ради.
Під час заміни боржника у виконавчому провадженні з ОСОБА_2 на Одеську міську раду, АТ «Ощадбанк» було виявлено, що вищевказані виконавчі листи на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2009 року містять вимогу тільки щодо стягнення заборгованості, а вимоги щодо звернення стягнення на предмет іпотеки відсутні.
Оскільки, в тексті рішення суду не було зазначено на користь кого звернуте стягнення на предмет іпотеки, АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з заявою про виправлення описки в рішенні суду, яка ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 09 серпня 2019 року була повернута заявнику без розгляду, у зв`язку з тим, що справа за строками зберігання знищена.
У зв`язку з наведеним, заявник просив поновити строк на звернення із заявою про відновлення втраченого судового провадження та відновити втрачене судове провадження у справі № 2-4520/2009.
Метою звернення до суду із заявою про відновлення втраченого судового провадження заявник зазначив виправлення описки у рішенні суду, отримання виконавчого листа про звернення стягнення на предмет іпотеки та в подальшому, після його отримання звернення до суду із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Так, АТ «Державний ощадний банк України» в особі Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» не оскаржує рішення суду по суті, не ставить питання про перегляд обставин, які були встановлені під час ухвалення рішення по суті спору.
Заявником порушено процесуальне питання, вирішення якого пов`язане з виконанням судового рішення у цивільній справі, що було обумовлене відсутністю у тексті рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2009 року на користь кого звернуте стягнення на предмет іпотеки.
Під час розгляду справ у порядку розділу Х ЦПК України "Відновлення втраченого судового провадження" суд не збирає та не досліджує нові докази, не викладає висновків щодо правильності тверджень суду, який розглядав справу, та про обґрунтованість вимог заявника по суті раніше пред`явленого позову за втраченим судовим провадженням. У порядку розділу Х ЦПК України суд вирішує процесуальне питання щодо можливості відновлення повністю або частково втраченого судового провадження (постанова Верховного Суду від 02.04.2025 року по справі № 487/1004/16-ц).
Відновлення втраченого судового провадження є гарантією забезпечення права на судовий захист у цивільному судочинстві. Застосування цього процесуального механізму в разі втрати повністю або частково судового провадження забезпечує можливість реалізації усіх складових права на судовий захист, яке не обмежується лише вирішенням справи судом, а охоплює також право на оскарження судового рішення та його виконання (постанова Верховного Суду від 17 квітня 2024 року у справі № 2-1597/2003).
Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу і на те, що за вимогами ч. 3 ст. 493 ЦПК України, суд розглядає питання відновлення втраченого судового провадження в порядку спрощеного позовного провадження, але з повідомленням учасників справи.
Так, з матеріалів справи вбачається, що після надходження справи з Одеського апеляційного суду учасники справи викликалися у судове засідання для розгляду клопотання АТ «Державний ощадний банк України» в особі Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» про поновлення строку звернення із заявою про відновлення втраченого провадження.
Однак, колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції не повідомляв учасників справи про розгляд питання відновлення втраченого судового провадження у цій справі, адже після винесення ухвали Малиновського районного суду міста Одеси від 30 жовтня 2024 року про поновлення позивачу строку звернення з заявою про відновлення втраченого провадження та відкриття провадження у справі № 2-4520/2009, матеріали справи не містять жодних доказів належного повідомлення сторін про розгляд справи.
Разом з цим суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі зазначив, що заява розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання, що є порушенням встановленого ч. 3 ст. 493 ЦПК України порядку розгляду цього питання.
Відповідно до приписів статті 376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.
Суд першої інстанції не звернув уваги на вказані вимоги процесуального закону та розглянув справу за заявою АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії – Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» про відновлення втраченого судового провадження у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Вказане порушення норм процесуального права є безумовною підставою для скасування судового рішення (частина третьої статті 376 ЦПК України).
Отже, враховуючи мету звернення АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії – Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до суду, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення його заяви та відновлення втраченого провадження в наведеній ним частині, однак не дотримався вимог процесуального законодавства щодо повідомлення учасників справи про розгляд питання відновлення втраченого судового провадження № 2-4520/2009,
За таких обставин колегія суддів доходить висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії – Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» та відновлення втраченого судового провадження по цивільній справі № 2-4520/2009.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд –

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Одеської міської ради – задовольнити частково.
Ухвалу Малиновського районного суду міста Одеси від 10 січня 2025 року – скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Заяву АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії – Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» - задовольнити.
Відновити втрачене судове провадження по цивільній справі № 2-4520/2009 в частині установленого змісту наступних процесуальних документів:
Копія кредитного договору № 1801/0309 від 05.03.2008 року;
Копія іпотечного договору від 05.03.2008 №358;
Копія іпотечного договору від 05.03.2008 №357;
Копія вимоги №15/2671 від 22.10.2008;
Копія вимоги №15/2670 від 22.10.2008;
Копія розрахунку суми позову станом на 26.01.2009;
Копія позовної заяви №15/0707 від 20.03.2009 року;
Копія заяви на видачу рішення та виконавчих листів від 01.02.2010;
Копія рішення від 18.11.2009 року;
Копії виконавчих листів від 01.07.2010;
Копія рішення від 08.05.2018;
Копія відповіді з ДВС від 27.09.2018;
Копія заяви на видачу виконавчого листа від 29.07.2019;
Копія відмови у видачі №03/358/2019 від 31.07.2019;
Копія заяви про виправлення описки від 06.08.2019;
Копія ухвали суду від 09.08.2019.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняттята подальшому оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено: 25.06.2025 року.

Головуючий                                                                 О.М. Таварткіладзе

Судді:                                                                        Є.С. Сєвєрова

                                                                               С.О. Погорєлова