ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/746/23                Головуючий суддя І інстанції Маркосян М. В.
Провадження № 22-ц/818/642/25        Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Інші скарги та заяви в процесі виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб)

П О С Т А Н О В А
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 липня 2025 року                                                                                м. Харків
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого                                                        Яцини В.Б.
суддів колегії                                                Мальованого Ю.М., Пилипчук Н.П.,
за участю секретаря судового засідання        Холод М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Дмитра В`ячеславовича на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08 жовтня 2024 року, по цивільній справі № 644/746/23, за поданням приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Дмитра В`ячеславовича про вирішення питання щодо звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку,

в с т а н о в и в :

У вересні 2024 року приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Д.В. звернувся до суду із поданням про вирішення питання щодо звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку.
Подання мотивоване тим, що на виконанні у нього знаходиться зведене виконавче провадження № 75721178 з примусового виконання виконавчих листів № 644/746/23, виданих 14.12.2023 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу в розмірі 51400 доларів США, а також судового збору за подання заяви про забезпечення позову в сумі 536,80 грн. та за подання позовної заяви в сумі 13420 грн, а всього 13956,80грн. 
Постанови про відкриття виконавчого провадження були надіслані сторонам рекомендованою кореспонденцією, але на вимогу виконавця боржник не прибув.
Згідно відповіді Державної податкової служби України від 24.09.2024 про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб, інформація про податкового агента та суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб податковим агентом, та/або суми доходів, отриманих самозайнятими особами, і суму утриманого ними податку, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, в Державному реєстрі відсутня.
За відомостями Державної фіскальної служби України на ім`я боржника відкрито рахунок в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», НОМЕР_1 , коштів на якому не виявлено.
Згідно відповіді ПФУ від 24.09.2024 про осіб-боржників, які отримують пенсії та осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи – актуальну інформацію не знайдено.
З відповіді МВС України від 08.08.2024 вбачається, що транспортні засоби за боржником не зареєстровані.
Згідно інформації ГУ Держгеокадастру у Харківській області за боржником земельні ділянки не зареєстровані.
06.08.2024 приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника.
06.09.2024 до приватного виконавця надійшла відповідь КП «ХМБТІ» за наявним архівними матеріалами реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_1 станом на 31.12.2012 проведена за іншою фізичною особою, відмінною від боржника, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за боржником зареєстровано право власності на нерухоме майно, а саме, 3-кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18.06.2024 за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 визнано право власності по за кожним на квартиру АДРЕСА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя.
За відомостями Департаменту реєстрації Харківської міської ради за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрована ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На підставі вищевикладене, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Д.В. просив звернути стягнення на частину квартири АДРЕСА_1 , що належить боржнику ОСОБА_1 .
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08 жовтня 2024 року у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Дмитра В`ячеславовича відмовлено.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Д.М. в апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволенні подання.
Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду незаконна, необґрунтована, ухвалено з порушенням норм процесуального права.
Вказав, що відповідно до ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. 
Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.
Приватним виконавцем направлялась постанова про відкриття виконавчого провадження боржниці ОСОБА_1 за адресою, яка вказана у виконавчому документі АДРЕСА_2 рекомендованою простою кореспонденцією, квитанція про відправку листа № 6100355953854 міститься в матеріалах зведеного виконавчого провадження, а копія направлялася суду разом з поданням приватного виконавця. 
Тому висновок суду щодо неналежного повідомлення боржника про початок виконавчого провадження не є правильним.
Зауважив, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за боржником зареєстровано право власності на нерухоме майно, а саме, 3-кімнатну квартиру за адресою:  АДРЕСА_2 .Однак, рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18.06.2024 за ОСОБА_1  та ОСОБА_3  визнано право власності по за кожним на квартиру  АДРЕСА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя. Тобто, у реєстрі міститься запис про належність на праві власності ціла 3-х кімнатна квартира, однак за останнім рішенням суду їй належить частини квартири. Можна зробити висновок про те, що ні ОСОБА_1 , ні її колишній чоловік ОСОБА_3 не зверталися до державного реєстратора з метою внесення відповідних змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Зауважив, що ураховуючи здійснені приватним виконавцем заходи примусового виконання рішення суду станом на теперішній час, єдиним фактором який забезпечить виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 14.12.2023 року у справі № 644/746/23 може бути звернення стягнення на майно.
Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, за відсутності учасників справи, які були належним чином повідомлені про судове засідання, що відповідно до ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з положеннями ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам ухвала суду не відповідає.
Відмовляючи у задоволенні подання суд першої інстанції в оскарженій ухвалі вказав наступні мотиви свого рішення.
Надані суду матеріали не містять даних про отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження. Тобто, підстави вважати, що боржник обізнаний із наявністю виконавчого провадження, обов`язком погасити суму заборгованості, відсутні. Також, до подання приватного виконавця Кудряшова Дмитра В`ячеславовича наданий витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.09.2024, згідно з яким право власності за адресою: АДРЕСА_2 зареєстроване за боржницею у встановленому законом порядку 20.03.2019.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.
Відповідно до статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ «Про виконавче провадження» (далі – Закон № 1404-VІІІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) – це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з частиною першою статті 18 Закону № 1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
За приписами частин третьої та четвертої статті 50 Закону № 1404-VІІІ, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.
Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.
У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано                    в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.
Згідно з частиною десятою статті 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.
Згідно зі статтею 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Відповідно до частини першої статті 2 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі – Закон № 1952-ІV) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень – це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
У розділі VII цього Закону України «Про виконавче провадження» визначено загальний порядок звернення стягнення на майно боржника. Серед іншого, відповідно до частини першої статті 48 цього Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.
Як встановлено частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно абз. 4 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» після документального підтвердження належності боржнику на праві власності/спеціальному майновому праві об`єкта нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, заставлений третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.
Арешт на подільний об`єкт незавершеного будівництва накладається з урахуванням особливостей, визначених абзацами другим - п`ятим частини першої цієї статті.
У разі якщо право власності/спеціальне майнове право на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.
Матеріалами справи підтверджується та судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Д.В. знаходиться зведене виконавче провадження № 75721178 з примусового виконання виконавчих листів № 644/746/23, виданих 14.12.2023 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу в розмірі 51400 доларів США, а також судового збору за подання заяви про забезпечення позову в сумі 536,80 грн. та за подання позовної заяви в сумі 13420 грн., а всього 13956,80грн. 
Постанови про відкриття виконавчого провадження були надіслані сторонам рекомендованою кореспонденцією, але на вимогу виконавця боржник до нього не прибула.
Надсилання рекомендованою кореспонденцією постанови про відкриття виконавчого провадження відповідає визначеному у Законі України «Про виконавче провадження» порядку, а тому суд першої інстанції безпідставно вважав, що його не було дотримано.
Згідно відповіді Державної податкової служби України від 24.09.2024 про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб, інформація про податкового агента та суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб податковим агентом, та/або суми доходів, отриманих самозайнятими особами, і суму утриманого ними податку, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, в Державному реєстрі відсутня.
За відомостями Державної фіскальної служби України на ім`я боржниці відкрито рахунок в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», НОМЕР_1 , коштів на якому не виявлено.
Згідно відповіді ПФУ від 24.09.2024 про осіб-боржників, які отримують пенсії та осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи – актуальну інформацію не знайдено.
З відповіді МВС України від 08.08.2024 вбачається, що транспортні засоби за боржницею не зареєстровані.
Згідно інформації ГУ Держгеокадастру у Харківській області за боржницею земельні ділянки не зареєстровані.
06.08.2024 приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржниці.
06.09.2024 до приватного виконавця надійшла відповідь КП «ХМБТІ» за наявним архівними матеріалами реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_1 станом на 31.12.2012 проведена за іншою фізичною особою, відмінною від боржниці ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за боржницею зареєстровано право власності на нерухоме майно, а саме, 3-кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .
За відомостями Департаменту реєстрації Харківської міської ради за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрована ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 30 жовтня 2023 року, у справі №644/746/23, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу в розмірі 51400 (п`ятдесят одну тисячу чотириста) доларів США. Позовні вимоги ОСОБА_2 в частині стягнення 3% річних та пені, – залишено без задоволення. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору за подачу заяви про забезпечення позову в сумі 536,80 гривень та за подачу позовної заяви в сумі 13420 гривень, а всього 13956 (тринадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят шість) гривень 80 копійок., що набрало законної сили, та яке боржник не виконує добровільно.  (а.с.199-202 т.1)
       Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18 червня 2024 року у справі №644/6994/23 за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 визнано право власності по за кожним на квартиру АДРЕСА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя (а.с.32 т.2).
Отже, судовим рішенням від 18 червня 2024 року у справі № 644/6994/23 , встановлено факт належності спірної квартири до спільної сумісної власності подружжя та здійснений поділ на ідеальні частки, але у Державному реєстрі прав відсутня актуальні дані про реєстрацію цього права, у передбаченому загаданим Законом № 1952-ІV порядку.
В матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 30 жовтня 2023 року у справі №644/746/23, про наявність відповідного виконавчого провадження боржник у передбаченому Законом № 1952-ІV порядку повідомлена. Будь-які докази щодо сплати ОСОБА_1 зазначеної суми боргу або його частини на користь ОСОБА_2 також відсутні.
За таких обставин у суду першої інстанції були підстави для задоволення подання відповідно до ч. 10 ст. 440 ЦПК України.
До аналогічного висновку дійшов КЦС ВС у постанові від 14 серпня 2024 року у справі № 2-111/12 (провадження № 61-2564св23).
Положеннями статті 368 ЦК України визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Згідно із частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Боржник ОСОБА_1 у добровільному порядку рішення суду про стягнення боргу на користь стягувача ОСОБА_2 не виконала, борг не повернула. За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що на частку боржника ОСОБА_1 , яку було визначено вирішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18 червня 2024 року, у справі №644/6994/23, є підстави звернути стягнення в межах вказаного виконавчого провадження, а тому подання приватного виконавця підлягає задоволенню, що відповідає законному порядку втручання у її майнові права з легітимною метою забезпечення принципу верховенства права та пропоційно меті здійснення правосуддя в частині обов`язковості виконання судового рішення.
Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини, а саме рішенням від 17.05.2005 року по справі «Чіжов проти України» визначено, що на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок і так, щоб ця система (виконання рішень) була ефективною як в теорії, так і на практиці. А виконання рішень має відбуватись таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та, що система ефективна і законодавчо і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, встановленої параграфом 1 статті 6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
У рішенні «Деркач і Палек проти України» від 21.12.2004 ЄСПЛ нагадав, що, відповідно до його прецедентної практики, невиконання судового рішення, ухваленого на користь заявника, означає втручання у його право на мирне володіння майном у сенсі ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції (див. рішення Суду у справі Burdov v. Russia). Суд вважав, що триваюче й донині (понад два роки) невиконання судового рішення, винесеного на користь заявників, означає втручання в їхнє право на мирне володіння майном у сенсі ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції.
За таких обставин колегія суддів визнає, що доводи скарги знайшли своє підтвердження у матеріалах справи, а тому відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України оскаржене судове рішення підлягає скасуванню, з ухваленням нового – про задоволення поданян приватного виконавця.
Керуючись ст.ст. 259, ст. 374, ст.ст. 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Дмитра В`ячеславовича задовольнити.
Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08 жовтня 2024 року скасувати.
Подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Дмитра В`ячеславовича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку задовольнити.
Надати дозвіл на звернення стягнення на частину квартири АДРЕСА_1 , що належить боржнику ОСОБА_1 .
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня ухвалення, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст судового рішення складено 01 серпня 2025 року.
       
Головуючий                                                                                                В.Б. Яцина

Судді колегії                                                                                              Ю.М. Мальований

                                                                                                             Н.П. Пилипчук.