ПОСТАНОВА 
Іменем України

22 липня 2025 року                                                         м. Кропивницький

справа № 401/3339/24
провадження № 22-ц/4809/791/25 

       Кропивницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді – Письменного О.А.,
суддів - Дуковського О.Л., Дьомич Л.М.

       розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 лютого 2025 року (суддя Волошина Н.Л.) у справі за позовом Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро Кіровоград» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за послуги водопостачання та водовідведення, -

встановив:

В листопаді 2024 року Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро – Кіровоград» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за послуги водопостачання та водовідведення. 
Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь 4054 грн 42 коп. боргу за послуги водопостачання та водовідведення, а також втрати від інфляції у сумі 247 грн 90 коп. та 3% річних у сумі 89 грн 51 коп.
Позов обґрунтував тим, що відповідач користується послугами з водопостачання та водовідведення за адресою АДРЕСА_1 згідно з індивідуальним договором від 17 січня 2020 року та заявою приєднання від 23 серпня 2023 року про надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення. Вказав, що відповідач станом на 01 листопада 2024 року має заборгованість за спожиті послуги у загальній сумі 4054 грн 42 коп., яка утворилась за період з 01 липня 2022 року по 01 листопада 2024 року. 
Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 лютого 2025 року позов Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро – Кіровоград» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за послуги водопостачання та водовідведення задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро – Кіровоград» заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 4054 грн 42 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро – Кіровоград» втрати від інфляції у сумі 247 грн 90 коп., три відсотки річних у сумі 89 грн 51 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро – Кіровоград» 3028 грн 00 коп. понесених судових витрат у вигляді сплаченого судового збору.
В апеляційній скарзі скаржник, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, а в задоволенні позову відмовити. Послався на те, що заявлена до стягнення сума заборгованості нарахована з порушенням установленого порядку, містить необ`єктивні та необґрунтовані дані, довідка про заборгованість не може розглядатись як допустимий і достатній доказ наявності заборгованості, оскільки не містить даних за період з липня 2022 року по грудень 2023 року про розподіл небалансу на споживача без розподільного засобу обліку; за період з січня по листопада 2024 року відсутні дані щодо різниці між обсягами визначеними комерційним лічильником та загальним розподільчим лічильником. 
Відповідно до вимог ч.1 ст.368, ч.1 ст.369 ЦК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
У зв`язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, згідно з ч.ч.4, 5 ст.268 та ст.383 ЦПК України постанова не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідач є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення до квартири АДРЕСА_2 , які надаються ОКВП «Дніпро – Кіровоград» на підставі Договору з відповідачем про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення (без обслуговування внутрішньобудинкових систем) в багатоквартирному будинку від 17 січня 2020 року, та Заяви – приєднання до індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення від 23 серпня 2023 року (а.с. 7-8, 9, 37-40).
Будинок за адресою АДРЕСА_3 , де розташована квартира відповідача, обладнаний вузлом комерційного обліку холодної питної води, що підтверджується Актом ОКВП «Дніпро – Кіровоград» № 89 про прийняття вузла комерційного обліку на абонентський облік від 29 червня 2022 року. Даним актом визначено характеристики вузла обліку, встановлено відсутність порушень ч.1 ст.3 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», вказано про опломбування вузла обліку (а.с. 13).
Згідно довідки про нарахування плати та розмір платежів, складеної начальником абонентського відділу Світловодського ВКГ ОКВП «Дніпро – Кіровоград» Марченко Л.В., за період з липня 2022 року по листопад 2024 року за особовим рахунком № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 наявна заборгованість за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення на суму 4054 грн 42 коп. Нарахування плати здійснювалось за тарифом за 1 м куб. за водопостачання - 25 грн 21 коп., за водовідведення - 20 грн 76 коп., у період з липня 2022 року по грудень 2023 року включно та з березня 2024 року по листопад 2024 року за показниками розподільного засобу обліку (лічильник № 000835, термін повірки 1 кв. 2028 року) та показниками комерційного засобу обліку (лічильник № 1833004120, термін повірки 1 кв. 2026 року) , у період з січня по лютий 2024 року - за показниками комерційного засобу обліку (а.с. 5).
Інших об`єктивних даних про наявність та походження заборгованості позивач не надав.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем доведено обґрунтованість позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 боргу за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, з врахуванням втрат від інфляції та трьох відсотків річних, відтак вони підлягають повному задоволенню.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.
За змістом ч.3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
В даній справі відповідач не визнає позов, тому тягар доказування покладається на позивача. 
Позивач в якості доказу наявності заборгованості за відповідачем надав суду Довідку про нарахування та розмір платежів (а.с. 5). 
Дана довідка не може бути належним доказом у справі з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» розподіл між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг здійснюється відповідно до методики, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.
Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг визначає, що такий розподіл здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі приміщень з індивідуальним опаленням, вбудованих, вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом), які є самостійними об`єктами нерухомого майна, не є самостійними об`єктами нерухомого майна, але перебувають у користуванні різних споживачів відповідних комунальних послуг, та власниками майнових прав на об`єкти нерухомого майна у завершеній будівництвом будівлі, право власності на які не зареєстровано.
Тобто, кожен споживач комунальних послуг, який є власником (користувачем) об`єкта нерухомого майна, що входить до майнового комплексу, обладнаного комерційним приладом обліку, має зобов`язання по оплаті різниці між показаннями вузлів комерційного та розподільного обліку, спожитих комунальних послуг за відповідний розрахунковий період.
Отже, для правильного нарахування суми заборгованості необхідно знати не тільки об`єм наданих послуг за показаннями комерційного та розподільного обліку, їх різницю, але й кількість всіх споживачів в такому об`єкті, між якими розподіляється заборгованість. 
Довідка про нарахування та розмір платежів (а.с. 5), надана позивачем, не містить інформації про кількість осіб, що користуються послугами по будинку та інформацію про розподіл заборгованості між споживачами. За таких умов вказана Довідка не містить інформацію щодо предмета доказування.
Інших доказів на підтвердження позовних вимог позивач не надав.
Суд першої інстанції не звернув уваги на вказані обставини, та безпідставно дійшов висновку, що позивачем доведено обґрунтованість позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 боргу за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.
За правилами ч.5 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскільки, суд першої інстанції внаслідок неповного з`ясування обставин справи дійшов неправильних висновків, позов ним задоволено необґрунтовано.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено без додержання норм матеріального та процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої - скасуванню.
Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 
За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги та відмовою в задоволенні позову, з ОКВП «Дніпро – Кіровоград» підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору, сплачені відповідачем за подання апеляційної скарги у розмірі 4542 грн. 

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд, - 

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 лютого 2025 року скасувати.
Відмовити в задоволенні позову Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро – Кіровоград» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за послуги водопостачання та водовідведення.
Стягнути з Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро – Кіровоград» на користь ОСОБА_1 4542 грн судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 22 липня 2025.

Судді:

Письменний О.А. Дьомич Л.М. Дуковський О.Л.