ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 року	Львів	Справа № 380/19183/24 пров. № А/857/19374/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
Головуючого судді:                                               Гудима Л.Я.,
суддів:                                                               Качмара В.Я., Глушка І.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу  Міністерства оборони України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року, головуючий суддя – Гулик А.Г., ухвалене у м. Львів, у справі за адміністративним позовом   ОСОБА_1 до  Міністерства оборони України, треті особи - ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання протиправними дій,-
                                                      В С Т А Н О В И В:
Позивач – ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до МОУ, треті особи - ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 в якому просив визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо не призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності II групи, яка настала внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»; визнати протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, в частині відмови ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги, оформлене пунктом 52 протоколу від 15.03.2024 року № 3/д; зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням інвалідності ІІ групи внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 21.06.2006 року згідно з довідкою МСЕК серії ЛВА-3 №010691 ОСОБА_2 втратив 35% професійної працездатності. У 2006 році ОСОБА_2 отримав статус інваліда третьої групи внаслідок війни. 13.06.2023 року ОСОБА_1 отримав статус інваліда другої групи внаслідок війни. Отже, на підставі постанови КМУ №975 від 25.12.2013 року у позивача виникло право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги з 13.06.2023 року, тобто з дня отримання статусу інваліда другої групи внаслідок війни. Позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 з відповідною заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням другої групи інвалідності та додав до неї перелік необхідних документів. Однак рішенням комісії МОУ з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних оформлене пунктом 52 протоколу від 15.03.2024 року № 3/д, заява повернута на доопрацювання. Позивач зазначає, що довідка видана за формою згідно з додатком №17 Положення, затвердженого наказом Міністра оборони України №2 від 04.01.1994 року "Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України" і в самій довідці фізично немає графи про перебування чи не перебування військовослужбовця у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння. Тобто станом на 18.11.2005 року в таких довідках не зазначалося перебування чи не перебування військовослужбовця у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, в частині повернення на доопрацювання документів ОСОБА_1 щодо заяви про призначення одноразової грошової допомоги, оформлене пунктом 52 протоколу від 15.03.2024 року № 3/д; зобов`язано комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум розглянути заяву та додані до неї документи про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності II групи, яка настала внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та за результатами її розгляду прийняти відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні; у задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, МОУ оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити. 
Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що законодавець делегував Уряду повноваження визначати порядок призначення та виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16-2 Закону № 2011-XII. Отже, вимога Міністерства оборони України щодо необхідності подання військовослужбовцем, військовозобов`язаним чи резервістом, щодо якого вирішується питання про виплату одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, має легітимну мету, відповідає вимогам законності.
На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 09.11.2005 року ОСОБА_1 під час служби у Збройних Силах України отримав закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку.
18.11.2005 року Військова частина НОМЕР_1 видала ОСОБА_1 довідку № 950 про обставини травми за формою згідно з додатком № 17 Положення, затвердженого наказом Міністра оборони України № 2 від 04.01.1994 року "Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України", яка видана на підставі акта розслідування від 11.11.2005 року, проведеного згідно з наказом Військової частини НОМЕР_1 від 10.11.2005 року № 314.
30.12.2005 року ОСОБА_3 звільнено з лав Збройних Сил України за станом здоров`я.
21.06.2006 року згідно з довідкою МСЕК серії ЛВА-3 № 010691 ОСОБА_2 втратив 35% професійної працездатності.
У 06.06.2007 року ОСОБА_2 отримав статус особи з інвалідністю третьої групи внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби.
13.06.2023 року ОСОБА_1 отримав статус особи з інвалідністю другої групи внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби.
Позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 з відповідною заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням другої групи інвалідності та додав до неї перелік необхідних документів.
Рішенням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних, оформлене пунктом 52 протоколу від 15.03.2024 року № 3/д вказана заява повернута на доопрацювання.
У згаданому рішенні комісії зазначено, що заявник подав довідку № 950 від 18.11.2005 року, у якій відсутні дані про перебування чи не перебування військовослужбовця у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння і тому документи поверненуто на доопрацювання.
Вважаючи рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, оформлене пунктом 52 протоколу від 15.03.2024 року № 3/д протиправним, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.
Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що 18.11.2005 року ВЧ НОМЕР_1 видала ОСОБА_1 довідку №950 про обставини травми, вказана довідка видана за формою згідно з додатком №17 Положення, затвердженого наказом Міністра оборони України №2 від 04.01.1994 року "Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України" і в самій довідці відсутня для заповнення графа про перебування чи неперебування військовослужбовця у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.
У відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснює Закон України від 25.02.1993 року №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-XII), який також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
Відповідно до статті 41 цього Закону виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII (далі - Законом № 2011-ХІІ).
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців визначені Законом № 2011-ХІІ.
Відповідно до частини першої статті 16 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті (підпункт 4 частини другої статті 16 Закону № 2011-XII).
Згідно з підпунктом «б» пункту 1 статті 16-2 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі:
400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).
Згідно з пунктом 2 статті 16-3 Закону №2011-ХІІ у випадках, передбачених підпунктами 4-9 пункту 2 статті 16 цього Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується відповідним військовослужбовцям, військовозобов`язаним або резервістам.
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - Порядок № 975).
Пунктом 4 Порядку №975 визначено, одноразова грошова допомога призначається у разі: 
5) встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.
Відповідно до пункту 21 Порядку №975 військовослужбовець, військовозобов`язаний, резервіст або особа, звільнена з військової служби, яким виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення інвалідності, подають уповноваженому органу у паперовій або електронній формі засобами електронної пошти з дотриманням законодавства у сферах електронної ідентифікації та електронних довірчих послуг такі документи:
заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності;
завірену копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією або витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.
До заяви додаються копії:
постанови відповідної військово-лікарської, медичної (військово-лікарської) комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;
документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження;
документа (відповідних сторінок за наявності), що посвідчує особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, та засвідчений в установленому законодавством порядку переклад українською мовою сторінки паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту), якій призначається та виплачується одноразова грошова допомога, з даними про прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) особи, до яких внесено відомості про реєстрацію місця проживання, або довідку про реєстрацію місця проживання (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання до таких документів не внесені), копія військового квитка рядового, сержантського і старшинського складу (для військовослужбовців із числа іноземців та осіб без громадянства);
реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім іноземців та осіб без громадянства) (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідному контролюючому органу та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).
У разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги, військовослужбовець, військовозобов`язаний, резервіст або особа, звільнена з військової служби, якому (якій) виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, подають уповноваженому органові документи, копії документів, зазначених в абзацах другому - восьмому цього пункту, та копію відповідного рішення суду, засвідченого у встановленому порядку.
Призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність чи часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста є наслідком:
вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення;
вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння;
навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);
подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.
Як слідує з матеріалів справи, що 06.06.2007 року ОСОБА_2 отримав статус особи з інвалідністю третьої групи внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, що підтверджується довідкою МСЕК ЛВА-1
13.06.2023 року ОСОБА_1 отримав статус особи з інвалідністю другої групи внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби.
Втім, відповідно до пункту 52 протоколу від 15.03.2024 року № 3/д засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум старшому прапорщику в запасі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ), якого 31.12.2005 року звільнено з військової служби та 01.06.2023 року під час первинного огляду органами МСЕК визнано особою з інвалідністю II групи внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби (довідка МСЕК серія 12 ААВ № 740751 від 01.06.2023 року). Поданий комплект документів не відповідає вимогам пункту 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 25.12.2013 року № 975, оскільки заявником надано документ про обставини травми, в якому відсутні дані про перебування чи не перебування військовослужбовця у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння. Враховуючи викладене, повернути документи на доопрацювання.
Разом з тим, 18.11.2005 року Військова частина НОМЕР_1 видала ОСОБА_1 довідку № 950 про обставини травми за формою згідно з додатком № 17 Положення, затвердженого наказом Міністра оборони України № 2 від 04.01.1994 року "Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України", яка видана на підставі акта розслідування від 11.11.2005 року, проведеного згідно з наказом Військової частини НОМЕР_1 від 10.11.2005 року № 314.
Як вірно зазначив суд попередньої інстанції,  що станом на 18.11.2005 року у таких довідках не зазначалося перебування чи неперебування військовослужбовця у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння. Отже, доопрацювати такі документи до заяви згідно з рішенням комісії неможливо.
Однак, згідно Положення "Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України", така довідка видається на підставі акта розслідування, відтак під час видачі такої довідки встановлюється причинно-наслідковий зв`язок між пораненням позивача та обставинами його отримання. 
Разом з тим, варто зазначити, що у спірних правовідносинах зроблено висновок про те, що захворювання позивача має зв`язок з виконанням обов`язків військової служби.
Водночас, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що таке поранення пов`язане із вчиненням правопорушення чи є наслідком вчинення дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про підставність та обґрунтованість позовних вимог в частині їх задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В частині решти доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує, що, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи, наведені сторонами, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.
Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді.
З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-
                                                   П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року у справі № 380/19183/24  – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Постанову разом із паперовими матеріалами апеляційної скарги надіслати до суду першої інстанції для приєднання до матеріалів справи. 

Головуючий суддя	 	Л. Я. Гудим 	
судді	 	В. Я. Качмар 	
 	 	І. В. Глушко