Справа № 159/2631/25 	Головуючий у 1 інстанції: Чалий А. В. 	
Провадження № 22-ц/802/722/25  	  Доповідач: Осіпук В. В.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
28 липня 2025 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Осіпука В. В.,
суддів - Матвійчук Л. В., Федонюк С. Ю.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_1 на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28 квітня 2025 року,
В С Т А Н О В И В:
У квітні 2025 року  ОСОБА_1 подала до Ковельського міськрайонного суду Волинської області письмову заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви.
Посилалася на те, що має намір звернутися до суду з позовною заявою про зобов`язання ПрАТ «Волиньобленерго» вчинити дії, а саме поновити електропостачання до її будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим просила суд забезпечити позов шляхом зобов`язання ПрАТ «Волиньобленерго» відновити електропостачання до будинку за вищевказаною адресою до вирішення справи по суті та заборонити ПрАТ «Волиньобленерго» вчиняти будь-які дії з втручання в вузол обліку (у т.ч. технічні перевірки, демонтаж, заміну, опломбування, встановлення додаткових пристроїв), і заходити на її прибудинкову територію за її відсутності до набрання законної сили рішенням суду у справі.
Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28 квітня 2025 року заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви повернуто ОСОБА_1 . 
Вважаючи ухвалу суду першої інстанції незаконною, необґрунтованою та такою, що постановлена без повного з`ясування обставин, що мають значення для справи, та з висновками, які їм не відповідають, заявник ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просила її скасувати та постановити нову ухвалу, якою її заяву про забезпечення позову задовольнити.
Апеляційну скаргу мотивовано тим, що оскаржувана ухвала винесена без належного обґрунтування та з порушенням норм процесуального права.
Відзив на апеляційну скаргу не подавався.
Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.
Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Повертаючи заяву про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що заява подана  ОСОБА_1 без додержання вимог п. 7 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, зокрема, у ній не вказано підстав, що дають право останній звертатися з даною заявою згідно територіальної юрисдикції (підсудності) саме до Ковельського міськрайонного суду Волинської області.
Такий висновок суду є правильний.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких від звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно вимог частини першої ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.
Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.
З матеріалів справи вбачається, що подана  ОСОБА_1 заява про забезпечення позову не відповідає вимогам статті 151 ЦПК України та останньою порушено порядок подання такої заяви, передбачений п. 1 ч. 1. ст. 152 ЦПК України щодо правил підсудності, встановлених цим кодексом для відповідного позову, оскільки дана справа не належить до юрисдикції Ковельського міськрайонного суду Волинської області.
Таким чином, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для повернення заяви про забезпечення позову, як такої, що не відповідає вимогам статті 151 ЦПК України та подана до неналежного суду.
Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги про те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права та перешкоджає і обмежує право заявника на доступ до правосуддя, колегія суддів не бере до уваги з огляду на вищевикладене.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки, оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена ним з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують і на її законність не впливають, то колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, суд,
У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28 квітня 2025 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і може бути оскаржена у касаційному порядку впродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді