ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року 

м. Київ

справа №500/2882/24
адміністративне провадження № К/990/11763/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Бевзенка В.М., Єзерова А.А.

розглянув у порядку письмового провадження
касаційну скаргу  ОСОБА_1 
на рішення  Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2024 року (суддя Дерех Н.В.)  та постанову  Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2025 року (колегія у складі суддів Кузьмича С. М., Гудима Л.Я., Качмара В.Я.)
у справі  № 500/2882/24
за позовом   ОСОБА_1 
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області
про  визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

І. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1.  ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивачка) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі також - ГУ ПФ України в Тернопільській області, відповідач), в якому просила:
-          визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФ України в Тернопільській області щодо не проведення індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії, послідовно у розмірі 1,197 та 1,0796, відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» (далі - Постанова № 168), п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» (далі - Постанова № 185);
- зобов`язати відповідача здійснити індексацію пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії, послідовно у розмірі 1,197 та 1,0796, відповідно до п. 1 Постанови № 168, п. 1 Постанови № 185 та у зв`язку зі вказаним провести перерахунок і виплату пенсії, починаючи з дати, за шість місяців, що передують даті звернення до суду, з урахуванням раніше проведених виплат.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

2.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачці з 08.06.2022 призначено пенсію за віком згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходи) за 2019-2021 роки - 10846,37 грн.
3.          Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 17.04.2024 позивачку повідомлено про відсутність підстав для перерахунку пенсії з 01.03.2023 та з 01.03.2024. Оскільки розмір пенсії позивачки з обчислено із середньої заробітної плати 10846,37 грн, пенсійна виплата не підлягала перерахунку з: 01.03.2023 із застосуванням середньої заробітної плати 7405,03 грн; з 01.03.2024 із застосуванням середньої заробітної плати 7994,47 грн. Також, відповідач зазначив, що позивачці до пенсійної виплати встановлено щомісячну доплату до пенсії з 01.03.2023 та з 01.03.2024 в розмірі 100,00 грн.
4.          Вважаючи протиправними такі дії відповідача, позивачка звернулася до суду.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

5.          Позивачка вважає, що має право на проведення індексації пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії послідовно у розмірі 1, 197 та 1, 0796.
6.          Відповідач відзиву на позов не надав.  

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7.          Тернопільський окружний адміністративний суд рішенням від 15.10.2024, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2025, у задоволені позову відмовив.  
8.          Суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що при обчисленні пенсії за віком позивачки відповідно до Закону №1058-ІV у 2020 році відповідачем застосовано середній заробіток в Україні, з якого сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2019-2021, який становив - 10846,37 грн. Оскільки цей розмір є більшим за розміри показників середньої заробітної плати, які підлягають застосуванню при проведенні перерахунку пенсії з урахуванням її індексації відповідно до ст. 42 Закону №1058-ІV, тому відповідач призначаючи позивачці відповідні надбавки до пенсії, які виплачуються у встановлених розмірах, діяв відповідно до приписів ст. 19 Конституції України.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

9.          У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.10.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2025, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.
10.          Позивачка мотивує підставу касаційного оскарження неправильним застосуванням судами попередніх інстанцій норм ч. 2 ст. 42 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV), п. 5 Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124, без урахування висновку щодо їх правозастосування у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 13.01.2025 у справі № 160/28752/23.
11.          Ухвалою Верховного Суду від  08.04.2025   відкрито касаційне провадження з підстав, передбачених п. 1 ч. 4, п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
12.          Відповідач відзиву на касаційну скаргу не подав. Ухвалу про відкриття касаційного провадження доставлено до електронного кабінету Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільські області 09.04.2025.     

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

13.          Верховний Суд перевірив правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права у межах доводів касаційної скарги та дійшов такого висновку.
14.          Згідно ст. 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.
15.          Колегія суддів звертає увагу на те, що Верховний Суд вже розглядав справи, в яких поставало питання застосування ч. 2 ст. 42 Закону № 1058-ІV.
16.          Зокрема, у постанові від 16.04.2025 у справі №200/5836/24 Верховний Суд у складі Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, не знайшов підстав для відступу від правового висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 13.01.2025 у справі № 160/28752/23 та інших постановах, де він застосований, та виснував наступне:

« при проведенні перерахунку пенсій, призначених у 2020 - 2023 роках згідно з Законом № 1058-IV, у зв`язку з щорічною індексацією, збільшенню підлягає показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, як це передбачено частиною другою статті 42 Закону № 1058-IV. Застосуванню також підлягають відповідні постанови Кабінету Міністрів України «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році» від 22 лютого 2021 року № 127, «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» від 16 лютого 2022 року № 118, «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24 лютого 2023 року № 168.
95. Порядок № 124 підлягає застосуванню виключно в частині, яка не суперечить положенням Закону № 1058-IV.
96. З огляду на визначення загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами судова палата доходить висновку, що застосування при проведенні індексації пенсій, починаючи з 2020 року, відповідно до частини другої статті 42 Закону № 1058-IV положень пункту 5 Порядку № 124, є протиправним.
97. З врахуванням вищевикладеного, абзац перший в сукупності з абзацом другим пункту 5 Порядку № 124 повинні застосовуватися лише у відповідності з частиною другою статті 42 Закону № 1058-IV, тобто під час проведення індексації повинен застосовуватися показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення вказаної пенсії.
98. За таких обставин, судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав не знайшла підстав для відступлення від правового висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 13 січня 2025 року у справі № 160/28752/23 та інших постановах, де він застосований.
99. Тому, застосовуючи наведені вище норми права, з урахуванням зазначених вище висновків Верховного Суду, судова палата констатує, що Управління, здійснюючи перерахунок пенсії позивачу на підставі частини другої статті 42 Закону № 1058-IV, встановивши йому щомісячну доплату до пенсії в розмірі 135 грн, 100 грн, 100 грн відповідно у 2022- 2024 роках, замість застосування коефіцієнтів збільшення 1,14, 1,197, 1,0796 відповідно до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення пенсії позивача, діяв не у відповідності до вимог чинного законодавства.»

17.          З урахуванням зазначених вище висновків Верховного Суду, колегія суддів констатує, що ГУ ПФ України, здійснюючи в 2023-2024 роках перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі ч. 2 ст. 42 Закону № 1058-IV, встановивши їй щомісячні доплати до пенсії в розмірі 100,00 грн, відповідно, замість застосування коефіцієнтів збільшення 1,197, 1,0796 до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення пенсії позивача, діяло не у відповідності до вимог чинного законодавства.
18.          Позивачка просить провести перерахунок та виплату пенсії, починаючи з дати за шість місяців, що передують даті звернення до суду. Враховуючи наведене, а також те, що позивачка звернулася до суду з цим позовом 07.05.2024, її права можуть бути захищені судом з 08.11.2023- тобто в межах шестимісячного строку, як зазначила позивачка, у зв`язку із чим оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню, а позов задоволенню шляхом зобов`язання відповідача здійснити індексацію пенсії ОСОБА_1 з 08.11.2023 із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197 у зв`язку з чим провести перерахунок та виплату пенсії; здійснити індексацію пенсії позивачки з 01.03.2024 із застосуванням коефіцієнта збільшення у розмірі 1,0796 (з урахуванням коефіцієнтів збільшення 1,197), у зв`язку з чим провести перерахунок та виплату пенсії. 
19.          Відповідно до частин першої, третьої статті 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права; неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
20.          Частиною шостою статті 139 КАС України визначено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
21.          На користь позивачки слід відшкодувати судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФ України в Тернопільській області, а саме: судовий збір за подання позовної заяви на суму 1211,20 грн, апеляційної скарги - 1816, 50 грн, касаційної скарги - 2422,40 грн, всього - 5450,10 грн.
Керуючись статтями 139, 341, 345, 351, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2024 року та постанову  Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2025 року у справі №500/2882/24 скасувати.
Ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не проведення індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірах 1,197, 1,0796.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести індексацію пенсії ОСОБА_1 з 08 листопада 2023 року із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197 та у зв`язку з цим провести перерахунок та виплату пенсії.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести з 01 березня 2024 року індексацію пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,0796 (з урахуванням коефіцієнта збільшення 1,197) та у зв`язку з цим провести перерахунок та виплату пенсії.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (код ЄДРПОУ 14035769) понесені нею витрати зі сплати судового збору на загальну суму 5450 (п`ять тисяч чотириста п`ятдесят) гривень 10 копійок.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та її не може бути оскаржено.

Суддя                                                                                                                                                                                                                                          В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                                                                                                                                                         В.М. Бевзенко

Суддя                                                                                                                                                                                                                                          А.А. Єзеров