УХВАЛА
 
20 серпня 2025 року
м. Київ
 
справа № 296/6029/22
провадження № 61-10443ск25
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І.,                   Литвиненко І. В., 
 
розглянувши касаційну скаргу Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на ухвалу Корольовського районного суду                                м. Житомира від 06 грудня 2024 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 17 червня 2025 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),
 
ВСТАНОВИВ:
 
У вересні 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Первушиної Ю. О. 
 
Корольовський районний суд міста Житомира ухвалою від 06 грудня 2024 року скаргу ОСОБА_1 задовольнив. Визнав неправомірними дії головного державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції                   (м. Київ) Первушиної Ю. О. при здійсненні розрахунку заборгованості за аліментами у період з 16 вересня 2022 року по липень 2024 року у формі                 довідки-розрахунку № 101240/23.12-24/29 від 29 серпня 2024 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_1.
Зобов`язав головного державного виконавця Корольовського відділудержавної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Первушину Ю. О. (уповноважених осіб) здійснити новий розрахунок заборгованості за аліментами у виконавчому провадженні НОМЕР_2 відповідно до вимог статті 195 СК України та статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», визначивши 1/4 частку від середньої заробітної плати працівника по регіону (місцевості), використовуючи актуальні показники середньої заробітної плати в цілому по Україні у період дії воєнного стану в Україні.
 
Стягнув з Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)                           на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі     5 000,00 грн. 
 
Житомирський апеляційний суд постановою від 17 червня 2025 року в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Думітращук В. А. про закриття апеляційного провадження у справі відмовив. 
 
Апеляційну скаргу Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції                      (м. Київ) залишив без задоволення, ухвалу Корольовського районного суду міста Житомира від 06 грудня 2024 року без змін.
 
12 серпня 2025 року Корольовський відділ державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції                    (м. Київ), через систему «Електронний суд», подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 06 грудня                2024 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 17 червня 2025 року в указаній справі. 
 
Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивовано тим, що строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин, оскільки вперше подану у визначений законом касаційну скаргу було повернуто.  
 
Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску                       з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій                                  статті 394 цього Кодексу.
 
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження заявником пропущено з поважних причин, тому він підлягає поновленню.
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій                   статті 389 ЦПК України.
 
Зокрема, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у                         пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження                (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Відповідно до абзацу 4 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підставою касаційного оскарження указаних судових рішень заявник зазначає порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права.
 
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог щодо її форми і змісту.  
 
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені абзацом 6 частини другої статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження у справі та витребування матеріалів справи із суду першої інстанції.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
Клопотання Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції                    (м. Київ) про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
Поновити Корольовському відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) строк на касаційне оскарження ухвали Корольовського районного суду м. Житомира  від 06 грудня 2024 року та постанови Житомирського апеляційного суду                              від 17 червня 2025 року. 
Відкрити касаційне провадження у даній справі за касаційною                                           скаргою Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 06 грудня 2024 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 17 червня 2025 року. 
Витребувати з Корольовського районного суду м. Житомира цивільну справу                     № 296/6029/22 за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). 
 
Роз`яснити учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                           Є. В. Петров
 
А. І. Грушицький
 
                                                                                                                           І. В. Литвиненко