УХВАЛА

02 липня 2025 року  
м. Київ

справа №420/23131/23
адміністративне провадження №К/990/22866/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Тацій Л.В.,
суддів: Рибачука А.І.,  Стеценка С.Г., 
перевіривши касаційну скаргу Одеської міської ради на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.04.2025 та додаткову постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.05.2025 у справі №420/23131/23 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ГОЛДЕН РЕНТ» до Одеської міської ради, за участю третьої особи - Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, про визнання протиправними та скасування рішень, скасування державної реєстрації,
УСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «ГОЛДЕН РЕНТ» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просило:
- визнати протиправним та скасувати рішення Одеської міської ради №4438-V від 07.07.2009 року "Про скасування рішень Одеської міської ради від 04.07.2007 року №1430-V "Про надання згоди на розробку проектів землеустрою з організації та встановлення меж територій скверів у м. Одесі" та №1431-V "Про надання згоди на розробку проектів землеустрою з організації та встановлення меж територій парків у м. Одесі", затвердження переліку парків та скверів у м.  Одесі, розробки проектів з їх організації (створення, благоустрою) та надання згоди на розробку проектів землеустрою з організації та встановлення меж територій рекреаційного призначення - парків та скверів у м. Одесі" в частині визначення територією рекреаційного призначення - сквером, території розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Скворцова, між будинком вул. Скворцова, 2 та вул. Шота Руставелі, 5, частина якої знаходиться у користуванні ТОВ "Голден Рент" та скасувати пункт 56 додатку № 1 до рішення Одеської міської ради № 4438-V від 07.07.2009 року;
- визнати протиправним та скасувати рішення Одеської міської ради № 917-VII від 30.06.2016 "Про проведення інвентаризації земель комунальної власності рекреаційного призначення - парків та скверів" в частині визначення територією рекреаційного призначення - сквером, території розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Скворцова, між будинком вул. Скворцова, 2 та вул. Шота Руставелі, 5, частина якої знаходиться у користуванні ТОВ "Голден Рент" та скасувати пункт 56 додатку № 1 до рішення Одеської міської ради № 917-VII від 30.06.2016р;
- скасувати державну реєстрацію земельної ділянки шляхом виключення з Державного земельного кадастру відомостей про реєстрацію земельної ділянки, яка розташована за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Скворцова, між будинками вул. Скворцова, 2 та вул. Шота Руставелі, 5, кадастровий номер: 5110137300:49:009:0003 з одночасним закриттям Поземельної книги відносно даної земельної ділянки.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23.12.2024 відмовлено у задоволенні позову.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.04.2025 рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.12.2024 скасовано, ухвалено постанову про часткове задоволення позову.
Визнано протиправними та скасовано рішення Одеської міської ради:
- №6434-VII від 16.09.2020 «Про внесення змін до рішення Одеської міської ради від 07.07.2009 №4438-V «Про скасування рішень Одеської міської ради від 04.07.2007 №1430-V «Про надання згоди на розробку проектів землеустрою з організації та встановлення меж територій скверів у м. Одесі» та №1431-V «Про надання згоди на розробку проектів землеустрою з організації та встановлення меж територій парків у м. Одесі», затвердження переліку парків та скверів у м. Одесі, розробки проектів з їх організації (створення, благоустрою) та надання згоди на розробку проектів землеустрою з організації та встановлення меж територій рекреаційного призначення - парків та скверів у м. Одесі»;
- №454-VIII від 28.07.2021 «Про внесення змін до рішення Одеської міської ради від 30.06.2016 №917-VІІ «Про проведення інвентаризації земель комунальної власності рекреаційного призначення - парків та скверів».
Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки шляхом виключення з Державного земельного кадастру відомостей про реєстрацію земельної ділянки, яка розташована за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Скворцова, між будинками вул. Скворцова, 2 та вул. Шота Руставелі, 5, кадастровий номер: 5110137300:49:009:0003 з одночасним закриттям Поземельної книги відносно даної земельної ділянки.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
28.05.2025 до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга Одеської міської ради у цій справі.
Ухвалою Верховного Суду від 17.06.2025 касаційну скаргу залишено без руху, встановлено строк на усунення недоліків шляхом уточнення судових рішень, що оскаржуються у цій справі, вимог до суду касаційної інстанції та підстав касаційного оскарження з урахуванням мотивів, викладених у цій ухвалі.
Відповідно до даних довідки про доставку електронного листа, вказана ухвала доставлена до електронного кабінету Одеської міської ради 17.06.2025 о 21:21 год та, відповідно до приписів абз. 2 пункту 5 частини шостої статті 251 КАС України, вважається врученою заявнику 18.06.2025. Отже, останнім днем на усунення недоліків касаційної скарги було 30.06.2025.
В межах встановленого Судом строку (27.06.2025), заявник касаційної скарги усунув її недоліки.
Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Верховний Суд зазначає наступне.
Розгляд справи в суді першої інстанції здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження.
Перевіривши відповідність вказаної касаційної скарги та доданих до неї документів вимогам КАС України колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження.
Відповідно до частини першої та четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Приписами частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
За правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
В обґрунтування права на касаційне оскарження скаржник зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, справа становить значний суспільний інтерес та вважає, що суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з встановленими в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами та наданою їм правовою оцінкою дають підстави для висновку про наявність в цьому випадку обставини, наведеної у підпунктах «а», «в», «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Як було зазначено вище, відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. При цьому, виключно у випадках наведених у пунктах 1 - 4 наведеної вище норми процесуального Закону.
Скаржник, обґрунтовуючи підстави звернення з цією касаційною скаргою, посилається на те, що суди попередніх інстанцій ухвалили рішення без урахування висновків щодо застосування статті 120 Земельного кодексу України, статті 377 Цивільного кодексу України, викладених у постановах Верховного Суду від 23.04.2025 у справі № 629/4628/16-ц, від 11.12.2024 у cправі №916/3879/23, від 08.10.2024 у cправі №916/2498/22, від 11.06.2019 у справі №820/2639/18; статей 93, 124, 134 Земельного кодексу України, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.07.2022 у справі №910/5201/19 та постанові Верховного Суду від 09.10.2024 у cправі №916/3287/23; статей 19, 20, 79-1 Земельного кодексу України, статей 1, 50, 57 Закону України «Про землеустрій», викладених у постановах Верховного Суду від 15.01.2025 у справі №460/57/24, від 03.04.2025 у справі №600/5817/21-а, від 27.03.2024 у справі №917/593/22; частини другої статті 57 Закону України «Про землеустрій», наведеного у постанові Верховного Суду від 27.03.2024 у справі №917/593/22. При ухваленні додаткової постанови судом апеляційної інстанції не враховано висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 30.05.2025 у справі №160/7727/24, від 28.02.2024 у справі №300/3568/22. Крім того, заявник зазначає, що наразі відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме: щодо застосування пункту 1 частини другої статті 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» стосовно наявності або відсутності обов`язку формування земельних ділянок для розміщення скверу за кошти місцевого бюджету під час затвердження детального плану території.
Отже, наведені позивачем доводи касаційної скарги в сукупності з встановленими в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами та наданою їм правовою оцінкою дають підстави для висновку про наявність обставин, визначених пунктами 1, 3 частини четвертої статті 328 КАС України, що в свою чергу є підставою для відкриття касаційного провадження для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених скаржником на підставі доказів, які містяться у матеріалах справи.
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, подана з дотриманням установленого процесуальним законом строку на касаційне оскарження, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження, відсутні.
Керуючись статтями 328, 331, 334, 338 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд,
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Одеської міської ради на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.04.2025 та додаткову постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.05.2025 у справі №420/23131/23.
Витребувати зі Львівського окружного адміністративного суду матеріали справи №420/23131/23 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ГОЛДЕН РЕНТ» до Одеської міської ради, за участю третьої особи - Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, про визнання протиправними та скасування рішень, скасування державної реєстрації.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали в порядку, встановленому статтею 251 КАС України. 
Учасникам справи встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                Л.В. Тацій
Суддя                                                                                                    А.І. Рибачук
Суддя                                                                                                    С.Г. Стеценко