ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 червня 2025 р. 	Справа № 520/35202/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Калиновського В.А. ,  Бегунца А.О. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.03.2025, (головуючий суддя І інстанції: Шляхова О.М.) по справі № 520/35202/24
за позовом            ОСОБА_1  
до           Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області  
про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області від 22.11.2024 у врахуванні трудового стажу ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 16.11.1995 по 27.06.1997, що передбачений записом № 8,9 з трудової книжки серії НОМЕР_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області зарахувати до страхового стажу позивача період навчання у Ворошиловоградському машинобудівному інституті у період 1984-1985 роках.
Рішенням Харківського  окружного адміністративного суду від 31.03.2025 позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області від 22.11.2024 № 204950023017 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 16.11.1995 по 27.06.1997, передбачений записом № 8,9 з трудової книжки серії НОМЕР_1 .
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області  зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання у Ворошиловоградському машинобудівному інституті з 22.08.1984 по 24.06.1985.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області  повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.11.2024 про призначення дострокової пенсії за віком відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV.
В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області   не погодившись із рішенням суду в частині задоволення позову, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову .
Апеляційна скарга мотивована тим, що загальний страховий стаж позивача, з урахуванням інформації в індивідуальних відомостях про застраховану особу складає 22 роки 04 місяці 13 днів, що є недостатнім для призначення дострокової пенсії за віком. (потрібно не менше 25 років). 
На переконання відповідача, надана позивачем довідка про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України не відповідає вимогам додатку №6, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2023 № 887, а саме: відсутній вихідний номер та дата видачі довідки.
До того ж, вважає, що період роботи з 16.11.1995 по 27.06.1997 в ПП "Деревбудсервіс", зазначений під № 8, 9  в трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 18.07.1988 містить виправлення у датах зарахування на роботу, яке не завірено належним чином, що є порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58.
Також, період навчання у Ворошиловоградському машинобудівному інституті у період 1984-1985 роках не враховано до загального страхового стажу позивача згідно з дипломом НОМЕР_2 , оскільки період навчання перетинається з періодом проходження військової служби та роботою. Період навчання зараховано з 01.09.1987 по 25.06.1990 на підставі довідки від 22.05.2024 №779/02, виданої Харківським національним автомобільно-дорожним університетом.
Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказав, що  рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 308, п.3 ч.1 ст. 311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, апеляційну скаргу, відзиву на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга  підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що 15.11.2024 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про призначення дострокової пенсії за віком відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV.
22.11.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області прийнято рішення № 204950023017  про відмову в призначенні пенсії позивачу за віком у зв`язку із відсутністю довідки про участь в бойових діях згідно додатку 6, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2023 № 887 та необхідного страхового стажу, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
До загального страхового стажу не зараховано: період роботи, відображений у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 18.07.1988, а саме:
- 16.11.1995 по 27.06.1997, оскільки наявне виправлення у датах при зарахуванні на роботу, яке не завірено належним чином, що є порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників.(а.с.7)
Не погодившись з рішенням відповідача, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що рішення пенсійного органу прийнято не на підставі та не у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України та з метою належного захисту прав позивача, зобов`язав зарахувати до страхового стажу період роботи з 16.11.1995 до 27.06.1997 та період навчання в інституті з 22.08.1984 до 24.06.1985, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.11.2024 про призначення дострокової пенсії за віком відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV.
Враховуючи оскарження відповідачем судового рішення першої інстанції фактично лише в частині задоволення позовних вимог та межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, слід зазначити наступне.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058-IV).
Відповідно до п. 1 ст. 8 Закону № 1058, право на отримання пенсії та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно з цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону № 1058 визначено, що право на призначення дострокової пенсії за віком мають військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, особи начальницького і рядового складу Державного бюро розслідувань, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, осіб начальницького і рядового складу Державного бюро розслідувань, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи з числа резервістів, військовозобов`язаних і осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус сім`ї загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України відповідно до абзаців четвертого і п`ятого частини першої статті 10-1 зазначеного Закону, а також абзацу шостого частини першої статті 10-1 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок. Особи, яким надано статус особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо уточнення норм, що регулюють питання визначення категорій осіб, які визнаються ветеранами війни та членами сімей загиблих Захисників і Захисниць України, та надання їм соціальних гарантій" з числа осіб, зазначених у статтях 10 і 10-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", продовжують користуватися правом на призначення дострокової пенсії за віком відповідно до цього пункту, передбаченим для членів сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, без заміни відповідного посвідчення.
Системний аналіз наведеної вище норми надає суду підстави для висновку, що право на призначення дострокової пенсії відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону № 1058-IV мають, зокрема, військовослужбовці, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України після досягнення чоловіками 55 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків.
Подання та оформлення документів для призначення пенсій врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005р. (далі – Порядок №22-1).
Відповідно до п. 2.1 Порядку №22-1 визначено перелік документів, що подають разом із заявою про призначення пенсії.
Так, відповідно до пп. 6 п. 2.1 Порядку № 22-1 документами, які підтверджують право на призначення дострокової пенсії за віком, зокрема, військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, які брали участь у бойових діях, безпосередню участь в АТО/ООС та/або в обороні України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації є:
-  документи про проходження військової служби (служби);
-  довідка згідно з додатком 2 до Порядку підтвердження наявного стажу роботи або документи про безпосередню участь в АТО/ООС, передбачені Порядком надання та позбавлення статусу учасника бойових дій, або документи військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій про безпосередню участь в обороні України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації;
-  посвідчення учасника бойових дій.
Отже, положення пп. 6 п. 2.1 Порядку 22-1 передбачає, що посвідчення учасника бойових дій, документи про проходження військової служби та довідка згідно з додатком 2 до Порядку підтвердження наявного стажу роботи є альтернативними документами, що посвідчують право особи для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку як учаснику бойових дій, кожний з яких окремо є достатнім документом, який засвідчує спеціальний статус особи, яка звернулась за призначенням пенсії зі зниженням пенсійного віку як учаснику бойових дій.
Наведена правова позиція узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 17.01.2023 у справі №580/8208/21.
Судом встановлено, що позивач має статус учасника бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій згідно Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 виданим 16.05.2024.
Також, Військовою частиною НОМЕР_4 видано позивачу довідку від 14.07.2024 №1/39/52252 про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі п. 19 ст. 6 Закону №3551-XII, яка надавалась ОСОБА_1 разом із заявою про призначення пенсії.
З довідки військової частини НОМЕР_4 від 14.07.2024 №1/39/52/252 вбачається, що позивач перебував на військовій службі та брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України у період з 15.03.2022 по 11.07.2022, з 14.08.2022 по 24.08.2022, з 01.09.2022 по 05.09.2022, з 01.11.2022 по 18.03.2023, з 21.03.2023 по 31.03.2023, з 01.05.2023 по 21.05.2023, з 29.11.2023 по 22.04.2024.
Доводи апелянта про неможливість врахування зазначеної довідки для вирішення питання про призначення позивачу дострокової пенсії з огляду на відсутність у ній вихідного номера та дати видачі довідки колегія суддів відхиляє, оскільки  спірна довідка містить такі відомості.
На підставі викладеного вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставну відмову пенсійного органу у призначенні позивачу пенсії через не надання ним довідки про участь в бойових діях згідно додатку 6, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2023 № 887.
Щодо доводів апелянта про правомірне не зарахування позивачу до стажу роботи періоду з 16.11.1995 по 27.06.1997 в ПП "Деревбудсервіс" колегія суддів зазначає наступне.
Судом встановлено, що  рішенням пенсійного органу від 22.11.2024 не зараховано період роботи позивача з 16.11.1995 по 27.06.1997 в ПП "Деревбудсервіс" з огляду на виправлення у датах при зарахуванні на роботу, яке не завірено належним чином, що є порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58. 
Так, записами трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 18.07.1988 ( 8 – 9) підтверджено роботу :
- 16.11.1995 - 27.06.1997  на посаді установник столярних виробів в ПП "Деревбудсервіс", підстава: наказ №4 від 16.11.1995;  звільнений за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗПП України, підстава: наказ № 4 від 27.06.1997.
У відповідності до ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ від 05.11.1991 (далі - Закон №1788-ХІІ) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
За правилами п.п. 1, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок від 12.08.1993 №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1). У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (п.20).
Згідно із п.3 Порядку від 12.08.1993 №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Тобто основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. І лише у разі її відсутності, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, зокрема, уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 21.05.2020 у справі №550/927/17, від 18 листопада 2022 року у справі № 560/3734/22.
Записи трудової книжки позивача підтверджують його роботу у спірний період в ПП "Деревбудсервіс".
Наказом Міністерства праці України № 58 від 29 липня 1993 року затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі - Інструкція № 58).
Відповідно до   пп. 2.2 п. 2 Інструкції № 58 заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем "кваліфікований робітник", "молодший спеціаліст" "бакалавр", "спеціаліст" та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування.
Відповідно до пп. 2.11 п. 2 Інструкції № 58, відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.
За приписами пп. 2.12 п. 2 Інструкції № 58 після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.
Відповідно до пп. 2.4. п.2 Інструкції № 58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Аналогічні положення щодо правил заповнення трудових книжок містить Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974р. № 162, яка була чинна на момент внесення відповідних записів.
Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції відповідальним за заповнення трудової книжки, у тому числі внесення до неї записів, є підприємство роботодавець.
Суд зазначає, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповненням роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.
У постанові від 30.09.2021р. по справі №300/860/17 Верховний Суд дійшов висновку, що загальним правилом відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, якій ця трудова книжка належить, а отже, й не може впливати на її особисті права.
Таким чином, законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її не належне ведення не може позбавити позивача права на включення спірного періоду роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з його врахуванням.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 10.10.2019 року у справі №234/4585/17, від 25.04.2019 року у справі №159/4178/16-а.
Отже, колегія суддів відхиляє доводи відповідача та вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про обов`язок відповідача зарахувати період роботи позивача з 16.11.1995 по 27.06.1997 в ПП "Деревбудсервіс".
Щодо зарахування періоду навчання у Ворошиловоградському машинобудівному інституті у період з 22.08.1984 по 24.06.1985.
Вирішуючи спір в цій частині, суд першої інстанції вважав, що відповідачем безпідставно не враховано вищенаведений стаж для призначення позивачу пенсії, у зв`язку з чим дійшов висновку про зобов`язання пенсійний орган  зарахувати його до загального страхового стажу.
Водночас, суд першої інстанції залишив поза увагою, що спірне рішення відповідача не містить відомостей щодо зарахування чи не зарахування пенсійним органом до страхового стажу періоду навчання у Ворошиловоградському машинобудівному інституті у період з 22.08.1984 по 24.06.1985.
Як встановлено судом апеляційної інстанції, спірне рішення містить відомості лише щодо не зарахування до стажу позивача періоду роботи з 16.11.1995 по 27.06.1997 та не надання  довідки про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Водночас, доказів розгляду пенсійним органом  документів, на підтвердження періоду навчання у Ворошиловоградському машинобудівному інституті у період з 22.08.1984 по 24.06.1985 та обґрунтувань підставам належності або не належності таких документів, наявності або відсутності підстав для зарахування вищенаведеного стажу матеріали справи та спірне рішення не містять.
Доводи апелянта щодо неможливості зарахування до страхового стажу періоду навчання позивача у Ворошиловоградському машинобудівному інституті колегія суддів відхиляє, оскільки посилання на  зазначені обставини відсутні у спірному рішенні. 
Таким чином, вирішення судом питання щодо зарахування періоду навчання у Ворошиловоградському машинобудівному інституті у період з 22.08.1984 по 24.06.1985 до страхового стажу для призначення пенсії, без надання правової оцінки цим обставинам пенсійним органом буде втручанням у дискреційні повноваження відповідача, що суперечить Конституції України та чинному законодавству.
Як наслідок, колегія суддів дійшла висновку, що в цій частині позову слід відмовити.
Натомість, суд першої інстанції надав невірну оцінку спірному рішенню, неповно встановив обставини справи, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області  зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання у Ворошиловоградському машинобудівному інституті з 22.08.1984 по 24.06.1985.
За приписами п. 2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи, вищенаведене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги частково спростовують позицію суду, викладену в оскаржуваному судовому рішенні, підтверджують допущення судом першої інстанції порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області  зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання у Ворошиловоградському машинобудівному інституті з 22.08.1984 по 24.06.1985 підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.
В іншій частині судове рішення є законним та обґрунтованим, а тому підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - задовольнити частково.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 31.03.2025 по справі № 520/35202/24 - скасувати в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області  зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання у Ворошиловоградському машинобудівному інституті з 22.08.1984 по 24.06.1985.
Прийняти в цій частині нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.
В іншій частині задоволення позову рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.03.2025 у справі № 520/35202/24 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова 	
Судді	   	В.А. Калиновський    А.О. Бегунц