ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/25475/23                                                                Суддя (судді) першої інстанції: Білоноженко М.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  30 червня 2025 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача Кузьменка В.В.,
суддів: Василенка Я.М., Ганечко О.М., 
розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2024 року,
В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області, в якому просила про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення - рішення форми "Ф" від 27.02.2023 № 0060540-2408-1027 про визначення зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (код платежу 18010300) в сумі 58 714,50 грн.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 23.10.2024 позов задоволено.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
На думку відповідача, позивачка не довела використання нерухомого майна у промисловому підприємстві.
У відзиві на апеляційну скаргу, позивачка просить відмовити в її задоволенні та залишити без змін оскаржуване рішення суду першої інстанції.
Позивачка зазначає, що є виробником меблів, який використовує найману працю та нерухоме майно для власної діяльності, на підтвердження чого до суду першої інстанції було надано відповідні докази.
Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно з положеннями ст. 309 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Розгляд справи проведено у порядку письмового провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, позивачка є зареєстрованим суб`єктом господарювання - фізичною особою-підприємцем. Дата державної реєстрації - 29.07.2005, номер запису: 23530000000006179.
Як платник податків та інших обов`язкових зборів, ФОП ОСОБА_1 взята на облік 04.08.2005 за № 1186, як платник єдиного внеску взята на облік 01.08.2005 за № 102629459.
Видами економічної діяльності позивачки (КВЕД) згідно із ЄДРПОУ є: 31.09 Виробництво інших меблів (основний), 32.30 Виробництво спортивних товарів, 16.23 Виробництво інших дерев`яних будівельних конструкцій і столярних виробів, 47.89 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами, 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами, 77.21 Прокат товарів для спорту та відпочинку, 77.29 Прокат інших побутових виробів і предметів особистого вжитку, 82.30 Організування конгресів і торговельних виставок, 93.29 Організування інших видів відпочинку та розваг, 47.91 Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет.
Фактично ФОП ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність за такими КВЕД, як: 31.09 Виробництво інших меблів; 32.30 Виробництво спортивних товарів; 16.23 Виробництво інших дерев`яних будівельних конструкцій і столярних виробів.
Для виробництва меблів, дерев`яних будівельних конструкцій і столярних виробів, позивачка має у своєму розпорядженні: компресор, фуговальний станок, реймусовий станок, пилораму, комбінований станок, станок деревообробний багатофункціональний, торцовку, настільний сверлільний станок, інвекторний дуговий зварювальний апарат, бензопилу, електропилу, генератор, шліфувальну машинку, пневмопістолет, реноватор, перфоратор, лобзік, рубанок ручний електричний, акумуляторний шуруповерт, акумуляторний гайковерт, циркулярну пилу, мотобур бензиновий, вібратор поверхневий, вібратор глибинний, БАДДІ.
Безпосередню виробничу діяльність із виготовлення меблів та інших столярних виробів позивачка здійснює на території власного промислового об`єкта, обладнаного необхідними машинами, верстатами та устаткуванням.
Відповідно до Договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 26.06.2012 ОСОБА_1 придбала майно у ОСОБА_2 . Відповідно до п. 1.1. Договору Продавець передає у власність Покупцю, а Покупець прийняв у власність та сплатив обумовлено грошову суму за належне Продавцеві на праві власності нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю літ. «П» площею 602,2 кв.м., розташовану по АДРЕСА_1 .
Згідно Витягу з прав власності на нерухоме майно, виданого Комунальним підприємством Київської обласної ради «Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 19.06.2012 за № 34554890, на земельній ділянці розташований склад із металу, обкладеного цеглою, загальною площею 602,2 кв.м.
Відповідно до п. 1.3. Договору Нежитлова будівля, що є предметом цього договору, розташована на земельній ділянці площею 0,1844 га, кадастровий номер 322155100:01:050:0002.
Вищезазначене, також підтверджується поданим позивачкою до відповідача повідомленням про об`єкти оподаткування та об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які проводиться діяльність, форми 20-ОПП.
Згідно із технічним паспортом (інвентаризаційна справа) Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації засвідчило, що у позивачки наявний об`єкт нерухомості -  нежитлова будівля (склад площею 622,5 кв.м. висотою 2,9 м., об`ємом 18 куб. м.). Згідно з «Експлікацією» внутрішніх площ до плану будівлі літера «П» приміщення загальною 598,6 кв.м. та 12.06 м.
Однак, позивачка засобами поштового зв`язку отримала податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області форми «Ф» від 27.02.2023 № 0060540-2408-1027 про визначення зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 58 714,50 грн.
Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення відповідача протиправними та такими, що підлягає скасуванню, позивачка звернулася з даним позовом до адміністративного суду.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що належний позивачці об`єкт нерухомості є будівлею промисловості, на яку встановлено 0 розмір ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
За приписами ст. 265 Податкового кодексу України (далі - ПК України) податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.
Відповідно до пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Згідно пп. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.
Підпунктами 266.3.1, 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України встановлено, що базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
Згідно абз. 2 пп. "г" пп. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.
Підпункт 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПК України встановлює, що ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.
П`ятою сесією восьмого скликання Володарської селищної ради Білоцерківського району Київської області від 25.06.2021 встановлено розмір ставки податку для фізичних та юридичних осіб за 1 кв.м. (відсотків розміру мінімальної заробітної плати) для будівель промисловості (код 1251) на рівні 0 відсотків.
Згідно з Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженим і введеним в дію наказом Держстандарту України від 17.08.2000 № 507 (чинного до 31.12.2023), до групи 125 "Будівлі промислові та склади" належить клас 1251 "Будівлі промислові", який включає криті будівлі промислового призначення, наприклад, фабрики, майстерні, бойні, пивоварні заводи, складальні підприємства та т. ін. за їх функціональним призначенням та не включає: резервуари, силоси та склади (1252) будівлі сільськогосподарського призначення (1271) комплексні промислові споруди (електростанції, нафтопереробні заводи та т. ін.), які не мають характеристик будівель (230). Також клас 1251 "Будівлі промислові" включає підклас 1251.5 "Будівлі підприємств харчової промисловості".
Згідно Інвентаризаційної справи Білоцерківського міжміського бюро технічної інвентаризації № 34025131 нежитлова будівля «П» по АДРЕСА_2 є приміщенням складу.
Відтак, суд першої інстанції вірно вказав, що належний позивачці об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_2, Київська обл., віднесений до класу 1251, та який слід вважати будівлею промисловості, на яку згідно рішення П`ятої сесії восьмого скликання Володарської селищної ради Білоцерківського району Київської області від 25.06.2021 встановлено розмір ставок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, 0.
Таким чином, спірне податкове повідомлення-рішення форми "Ф" від 27.02.2023 № 0060540-2408-1027 про визначення зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (код платежу 18010300) в сумі 58 714,50 грн прийнято безпідставно, та вірно скасоване судом першої інстанції.
Доказів, які б відповідали вимогам статей 73 - 76 КАС України, та спростовували зазначені вище мотиви або підтверджували відсутність підстав для задоволення позову апелянтом до суду апеляційної інстанції не надано.
Апеляційна скарга не містить суттєво інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені у відзиві на позовну заяву, з урахуванням яких, суд першої інстанції вже надав оцінку встановленим обставинам справи. Належних обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права апеляційна скарга відповідача не містить.
Згідно з п. 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.
Керуючись статтями 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2024 року - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач:                                                                      В. В. Кузьменко

Судді:                                                                                          Я. М. Василенко

 О. М. Ганечко