Номер провадження: 33/813/272/25
Номер справи місцевого суду: 523/17548/24 
Головуючий у першій інстанції Шурупов В.В. 
Доповідач Погорєлова С. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2025 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Погорєлової С.О., за участю секретаря - Зєйналової А.Ф.к., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2024 року у справі про адміністративне правопорушення відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 
- про накладення на нього стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -
встановив:

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2024 року накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у вигляді штрафу на користь держави, у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. На підставі ст. 40-1 КУпАП, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн. на користь Держави.
З вказаної постанови вбачається, що 09.10.2024 року о 17:08 год., ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки MAN, номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом марки HFR, номерний знак НОМЕР_2 , біля будинку №44 по вул. Балківська в м. Одесі, не врахував безпечного інтервалу, в результаті чого сталось зіткнення з транспортним засобом марки Ford, номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , чим перший з вказаних осіб порушив п.13.1 Правил дорожнього руху. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Не погоджуючись з постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:
1)ОСОБА_1 не погоджується із висновками поліції про те, що безпечну дистанцію і інтервалу не дотримався саме він, тобто заперечує наявність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП;
2)судом першої інстанції не було надано належної оцінки наданому відеозапису.
Посилаючись на такі доводи, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою провадження закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Одеський апеляційний суд належним чином сповіщав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про розгляд справи на 23 квітня 2025 року на 11:00 год. В судове засідання ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не з`явилися, причин свої неявки суду не повідомили.
Згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП України, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 КУпАП, не входять до переліку справ, розгляд яких здійснюються за обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.
Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Частиною 7 ст. 294 КпАП України передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. 
Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Згідно положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст. 124 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно мало місце порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу в цілому.
Вина є одним із елементів суб`єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння чи бездіяльності.
Свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції мотивував наявністю доказів на підтвердження даних обставин.
Однак суд апеляційної інстанції не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції виходячи з такого.
Під час апеляційного розгляду справи, для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, були повторно досліджені наступні докази: 
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №146791 від 09.10.2024 року з якого вбачається, що 09.10.2024 року о 17:08 год. в м. Одеса по вул. Балківська, 44, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом МАН, номерний знак НОМЕР_1 не врахував безпечного інтервалу в результаті чого сталося зіткнення з автомобілем Ford, номерний знак НОМЕР_3 . В результаті ДТП транспортні засоби зазнали механічні ушкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП;
-схему місця ДТП, на якій зафіксоване місце зіткнення транспортних засобів та відображено їх розташування на час приїзду співробітників поліції;
-письмові пояснення водія ОСОБА_2 з яких вбачається, що 09.10.2024 року він рухався у транспортному засобі Ford, номерний знак НОМЕР_3 , в м. Одеса по вул. Маловського в бік вул. Балківська у крайній правій полосі. Автомобіль МАН, номерний знак НОМЕР_1 знаходився у лівій полосі, повертаючи ліворуч, автомобіль МАН, причепом вдарив його автомобіль;
-письмові пояснення водія ОСОБА_1 з яких вбачається, що він керував автомобілем МАН, номерний знак НОМЕР_1 , причіп НОМЕР_2 , в м. Одеса по вул. Маловського в напрямку вул. Балківська, здійснив маневр, а саме поворот ліворуч, на вул. Балківську (переконавшись у відсутності перешкод по бокам свого автомобіля). Після того, як виїхав на вул. Балківську, зупинився, після сигналу, який дав проїжджаючий автомобіль (попередив про зіткнення з автомобілем Ford, номерний знак НОМЕР_3 );
-заява інспектора взводу №1 роти №8 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП старшого лейтенанта поліції Москалюка В.В. згідно якої вбачається, що під час складання матеріалів ДТП, яка сталася 09.10.2024 року о 17:10 год. в м. Одеса по вул. Балківська, 44 у схемі місця ДТП були допущені наступні недоліки: не вказано напівпричіп HFR SB-240, державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 ; пошкодження напівпричепу, подряпано під час зіткнення правої бокової рамки;
-фотографії;
-відеозапис, який було надано ОСОБА_1 .. 
Інших доказів матеріали справи не містять.
Приймаючи рішення про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції послався як на докази: на протокол про адміністративне правопорушення, схему місця ДТП та поясненнями водіїв. 
Разом з цим, апеляційним судом встановлені обставини, які вказують на необґрунтованість висновку суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, поваги до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.
Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу в цілому.
Вина є одним із елементів суб`єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння чи бездіяльності.
Пунктом 1.4 ПДР передбачено, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п. 2.3б ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Пунктом 13.1 ПДР встановлено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Безпечний інтервал - відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху.
Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.
Апеляційний суд звертає увагу, що особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Що стосується протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №146791 від 09.10.2024 року.
Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формуються обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.
Так, до протоколу про адміністративне правопорушення додані письмові пояснення обох водіїв, які за своєю суттю суперечать один одному, та не розкривають обставини події ДТП, інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 не надано, усунути ці розбіжності в суді апеляційної інстанції не уявляється можливим.
Відповідно до п.15 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).
Відповідно до положень п. 1.3, п. 3.3 розділу ІІІ «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 №100, необхідність відеофіксації: «використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції». Випадки застосування такого превентивного заходу: «нагрудна відеокамера (відео реєстратор) повинна активуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відео-зйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди; при перевірці документів; при поверхневому обшуку; при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї; при наданні допомоги особам; у випадках, коли усвідомлення особою факту відео-фіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації. Відповідно до п. 3.5 розділу ІІІ Інструкції, «після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно».
Матеріали справи не містять відеозаписів або фотофіксації місця ДТП, фото або відеофіксація ушкоджень, які отримали транспортні засоби у результаті ДТП. 
Втім, судом першої інстанції обґрунтовано не прийнято до уваги у якості доказів, надані ОСОБА_1 покадрові роздруківки з відеозапису камери спостереження, а також відеозапис, оскільки вони не відображають моменту ДТП, з них не вбачається характеру ушкоджень, які отримали транспортні засоби результаті ДТП, тобто не є інформативними та не доповнюють матеріали справи, не дають чіткого уявлення, яким чином сталася ДТП.
Із дослідженої схеми місця ДТП вбачається, що тягач МАН, державний знак  НОМЕР_1  при ДТП отримав наступні пошкодження: пошкрябано правий боковий відбійник. Автомобіль Ford, номерний знак  НОМЕР_3 , отримав такі ушкодження: деформовано переднє ліве крило, розбито передній бампер з лівої сторони, пошкоджено решітку радіатора, пошкоджено передню ліву фару, розбито передню ліву протитуманну фару, пошкоджено дзеркало заднього виду з лівої сторони, розбито накладку протитуманної фари.  
Проте, сама схема місця ДТП, є некоректною та є такою яка не відображає всіх істотних елементів, з яких можна було б зробити висновок про винність дій водія ОСОБА_1 , так працівниками поліції були неузгоджені складові відстані від крайньої правої частини автомобілю Ford до до краю проїзної частини та відсутня ширина самого автомобіля Ford. Відповідно до відкритих джерел, а саме офіційного сайту мережі інтернет, ширина даного автомобіля не перевищує 1,84 м. втім, як зазначено на схемі, місце зіткнення (ліва частина автомобілю) до краю проїзної частини зазначена як 2,70 м., а відстань від крайньої правої сторони Ford до краю проїзної частини з права (по ходу руху автомобіля) зазначено 0,4 м. Тобто, 1,84+0,4 = 2,24 м., що не узгоджується із розмірами, які зазначив працівник поліції. На схемі не відображені розміри автомобіля МАН, державний знак НОМЕР_1 , разом із причепом НОМЕР_2 . 
У зв`язку із тим, що матеріали справи не містять доказів, які б дозволили чітко встановити наявність або відсутність вини ОСОБА_1 в скоєнні ДТП, виявити причинно-наслідковий зв`язок між діями водіїв та ДТП, неможливо. Оскільки матеріали справи, зокрема пояснення водіїв, містять відомості, які відрізняються між собою, що суттєво впливає на оцінку їхніх дій, з метою повного та об`єктивного розгляду справи в судове засідання неодноразово викликалися як ОСОБА_1 так і ОСОБА_2 для надання особистих пояснень, однак в судові засідання не з`явилися, причин своєї неявки суду не повідомили.
Також із матеріалів справи не вбачається, щоб були заявлені клопотання про призначення у справі автотехнічної експертизи, в межах строку притягнення до адміністративної відповідальності.
Разом з цим, апеляційний суд, відповідно до встановлених законом приписів, не може вийти за межі апеляційної скарги та вирішити питання винуватості, так як у разі її доведеності, становище останнього може бути погіршено, з огляду на суть апеляційних вимог - закриття провадження за відсутністю складу правопорушення, в умовах, коли судом першої інстанції не здійснювались відповідні дії для повного та всебічного розгляду справи.
Всі вищевикладені обставини в своїй сукупності свідчать про незаконність оскаржуваної постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2024 року і про необхідність її скасування.
Таким чином, з урахуванням схеми ДТП, обставин справи, заперечень стосовно винуватості з боку сторін, суд дійшов передчасного висновку про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу правопорушення. 
Скасовуючи постанову суду першої інстанції, апеляційний суд приймає нову постанову про закриття провадження по справі з наступних підстав.
Обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення визначені статтею 247 КУпАП. Відповідно до п. 7 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Дана норма є імперативною і по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи за вчинення адміністративного правопорушення.
Апеляційний суд також враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.
Між тим, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.
У зв`язку з закриттям по даній справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП питання щодо доведеності вини осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності не вирішується, з урахуванням положень рішення ЄСПЛ у справі «Грабчук проти України» від 26 вересня 2006 року, у якому зазначено, що у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується
З матеріалів справи вбачається, що протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, був складений 09 жовтня 2024 року. 
З урахуванням того, що на даний час закінчився визначений ст. 38 КУпАП строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, апеляційний суд після скасування постанови суду першої інстанції також позбавлений процесуальної можливості досліджувати нові докази та вирішувати питання про винуватість ОСОБА_1 , а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.
При цьому, апеляційний суд зазначає, що закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не позбавляє учасників ДТП можливості звернутися за захистом своїх прав в порядку цивільного судочинства.
Керуючись ст. ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - скасувати.
Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського 
апеляційного суду                                                        С.О. Погорєлова