П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
26 червня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 400/1733/24	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача Димерлія О.О.,
суддів  Шляхтицького О.І., Лук`янчук О.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2025 року про відмову в задоволенні заяви щодо відстрочення виконання рішення суду від 12.06.2024 року у справі №400/1733/24 
У С Т А Н О В И В:
21 березня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі – заявник, відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_3 ) звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду із заявою в порядку статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України, у якій просив:
- зупинити стягнення на підставі виконавчого листа №400/1733/24, виданого Миколаївським окружним адміністративним судом 06.11.2024 року;
- відстрочити ІНФОРМАЦІЯ_4 виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.06.2024 року у справі №400/1733/24 на строк до одного року.
В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на відсутність достатнього та своєчасного фінансування витрат ІНФОРМАЦІЯ_5 на виконання судових рішень, а також тим, що відповідач не є розпорядником бюджетних коштів.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2025 року у задоволенні заяви щодо відстрочення виконання рішення суду від 12.06.2024 року у справі №400/1733/24 – відмовлено.
Приймаючи означене судове рішення, суд першої інстанції виходив із того, що обставини, на які посилається заявник у своїй заяві, не свідчать про об`єктивну неможливість виконання рішення суду від 12.06.2024 року у справі №400/1733/24 в частині виплати грошового забезпечення.
Не погоджуючись із означеним судовим рішенням, ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі – скаржник) подано апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить апеляційний суд скасувати оскаржуване судове рішення та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву щодо відстрочення виконання рішення суду.
Як слідує зі змісту апеляційної скарги, обґрунтовуючи свої вимоги, скаржник уважає, що приписи статті 378 КАС України не містять конкретного переліку обставин для відстрочення та/або розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлюють певні критерії для їх визначення. Так, на переконання скаржника, до обставин, що ускладнюють виконання судового рішення та які є підставою для відстрочки/розстрочки виконання рішення суду, належать скрутне матеріальне становище боржника, наявність загрози банкрутству юридичної особи-боржника, стихійне лихо, інші надзвичайні обставини.
У даному випадку, такою обставиною, що ускладнює виконання рішення суду є не виділення розпорядником вищого рівня бюджетних асигнувань на виплату грошового забезпечення для військовослужбовців, звільнених з військової служби, на виконання рішень судів. З моменту набрання законної сили рішення суду, відповідач подавав розпоряднику бюджетних коштів заявку-розрахунок про потребу на фінансування для виплати грошового забезпечення військовослужбовцям на виконання рішень судів.
Разом з цим, у листі Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України від 04.11.2024 року №220/13/9088 повідомлено про те, що фінансові ресурси щодо виділення бюджетних асигнувань для виконання рішень судів з окремих питань виплати грошового забезпечення військовослужбовцям на 2024 рік вичерпано. Відтак, оскільки на даний час існують обставини, які ускладнюють виконання рішення суду у справі в частині виплати грошового забезпечення, наявні правові підстави для відстрочення виконання судового рішення.
В силу приписів пункту 1 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту установлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування судом норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Як установлено апеляційним судом, рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.06.2024 року у справі №400/1733/24, яке залишене без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.10.2024 року, зокрема:
- зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 за період з 01.02.2020 року по 19.05.2023 року нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення, грошову допомогу на оздоровлення за 2020, 2021, 2022 та 2023 роки з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за спеціальним званням та додаткових видів грошового забезпечення, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 та 01.01.2023 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно із додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017, з урахуванням раніше виплачених сум;
- зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 виготовити та направити довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії ОСОБА_1 за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно із додатками до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» за період з 01.01.2022 року по 31.05.2023 року.
На виконання рішення суду від 12.06.2024 року у справі №400/1733/24 відповідачем виготовлено довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії ОСОБА_1 за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яку направлено на адресу Пенсійного фонду України листом від 04.12.2024 року. (а.с.117)
При цьому, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.06.2024 року у справі №400/1733/24 в частині здійснення виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 01.02.2020 року по 19.05.2023 року не виконано.
Відповідно до Конституції України основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129), суд ухвалює рішення іменем України, а судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1 Основного Закону України).
Зазначені норми Конституції України знайшли своє відображення в процесуальному законодавстві України. 
Так, у відповідності із частиною 2 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно із статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до частини першої статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Згідно до частинами третьою - п`ятою статті 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. 
Відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови.
З аналізу наведених вище норм законодавства України слідує, що розстрочкою/відстрочкою, в розумінні зазначеної норми закону, є відкладення чи перенесення дати виконання рішення на новий строк, який визначається адміністративним судом, допускається у виняткових випадках, залежно від обставин справи. Підставою для відстрочки/розстрочки можуть бути конкретні існуючи обставини, що ускладнюють виконання судового рішення у встановлений строк або встановленим судом способом.
Такий спосіб відтермінування виконання судового рішення у судовому порядку пов`язується з об`єктивними, виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. Вказані обставини повинні мати, як правило, об`єктивний характер, але обов`язковою умовою є ускладнення виконання рішення суду або фактичне унеможливлення його виконання.
До обставин, що ускладнюють виконання судового рішення та які є підставою для відстрочки/розстрочки його виконання, належать скрутне матеріальне становище боржника, наявність загрози банкрутства юридичної особи-боржника, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Відстрочка/розстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників. 
Як зазначено судом першої інстанції та слідує з матеріалів справи, відповідач обґрунтовував необхідність задоволення заяви про відстрочення виконання судового рішення відсутністю достатнього та своєчасного фінансування витрат на виконання судових рішень щодо виплати грошового забезпечення військовослужбовців.
Судова колегія зауважує, що наявність обставин, які ускладнюють виконання особою судового рішення, мають бути підтверджені належними доказами. Разом з цим, ІНФОРМАЦІЯ_6 не було надано до суду доказів на підтвердження наявності обставин (фактів), що ускладнюють виконання судового рішення, із заявою про відстрочення виконання якого звернувся відповідач.
Зокрема, заявником не надано доказів, які свідчать про скрутне матеріальне становище боржника - ІНФОРМАЦІЯ_5 , та підтверджують вчинення суб`єктом владних повноважень усіх можливих дії, спрямованих на виконання рішення суду від 12.06.2024 року у справі №400/1733/24.
При цьому, апеляційний суд враховує те, що право особи на здійснення виплати заборгованості по грошовому забезпеченні не може ставитися в залежність від бюджетних асигнувань, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.
Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду попередньої інстанції щодо недоведеності заявником наявності обставин, які б свідчили про можливість застосування положень статті 378 КАС України в частині відстрочення виконання рішення суду.
Крім цього, апеляційний суд уважає за необхідне зазначити, що вимога «зупинити стягнення на підставі виконавчого листа №400/1733/24 від 06.11.2024 року», зазначена відповідачем у заяві про відстрочення виконання рішення суду не відповідає положенням статті 378 КАС України, оскільки вказана процесуальна норма не регулює та не передбачає такої можливості як зупинення стягнення на підставі виконавчого листа.
За таких обставин, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а викладені скаржником в апеляційній скарзі доводи не свідчать про порушення окружним адміністративним судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
У відповідності до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно установив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2025 року про відмову в задоволенні заяви щодо відстрочення виконання рішення суду від 12.06.2024 року у справі №400/1733/24 - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами судового рішення.

Суддя-доповідач 		О.О. Димерлій	
Судді	  	О.І. Шляхтицький    О.В. Лук`янчук