ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 676/2689/25
Провадження № 33/820/475/25

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Смірнова В.В., за участю секретарів судового засідання – Степанюка А.М., Купельської Н.П., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Пілінського С.І., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької областівід 28 травня 2025 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, зареєстрованого АДРЕСА_1 , фактично проживаючого АДРЕСА_2 , військовослужбовця,
визнано винуватим за ч.1 ст.185-13 та п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП та призначено йому стягнення, на підставі ст. 36 КУпАП, за ч.1 ст.185-13 КУпАП у виді штрафу 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) грн., що відповідає 250 (двісті п`ятдесят) неоподатковуваним мінімумам доходів громадян, - 

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим за ч.1 ст.185-13 та п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП та призначено йому стягнення, на підставі ст. 36 КУпАП, за ч.1 ст.185-13 КУпАП у виді штрафу 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) грн., що відповідає 250 (двісті пятдесят) неоподатковуваним мінімумам доходів громадян.
Судом першої інстанції встановлено, що згідно протоколів № 12 від 11 квітня 2025 року та № 13 від 17 квітня 2025 року, у ході виконання завдань, покладених на Службу безпеки України, головним спеціалістом підрозділу охорони державної таємниці підполковником ОСОБА_2 , були виявлені порушення чинного законодавства про невиконання законних вимог посадових осіб Служби безпеки України та про державну таємницю з боку посадової особи - помічника командира ВЧ НОМЕР_1 , який займає посаду начальника служби охорони державної таємниці, майора ОСОБА_1 . 
Так, ОСОБА_1 , займаючи посаду начальника служби охорони державної таємниці - помічника командира ВЧ НОМЕР_1 , 13 березня 2025 року, в порушення вимог п.116, п.244, п.253, п.446 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого постановою КМУ від 18.12.2013 №939 (Порядок-939), в приміщенні №313 ( АДРЕСА_3 ) з використанням ПЕОМ та принтеру роздрукував секретний документ (шифротелеграма №07-Е від 13.03.2025, гриф секретності «Таємно») на аркушах, які не були зареєстровані в жодній формі обліку, що створило загрозу до витоку секретної інформації. Далі, вказаний секретний документ 13.03.2025 було обліковано ОСОБА_1 за №07-Е в «Журналі реєстрації вхідних та вихідних шифротелеграм» №9 та в порушення вимог п.116, п.245, п.248 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого постановою КМУ від 18.12.2013 № 939, у приміщенні №313 в/ч НОМЕР_1 , видав для ознайомлення та опрацювання вказаний секретний документ (шифротелеграма №07-Е від 13.03.2025, гриф секретності «таємно») старшому офіцеру відділення з психологічної підтримки персоналу в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 та начальнику штабу – першому заступнику командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_4 без проставлення ними особистих підписів за отримання такого документу в жодній формі обліку. Таким чином, ОСОБА_1 , в порушення вимог абз.5 пункту 116 Порядку – 939, не виконав вимоги режиму секретності, не вжив заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та забезпечення контролю за охороною державної таємниці, тобто, вчинив правопорушення, передбачене п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП.
Крім того, ОСОБА_1 займаючи посаду начальника служби охорони державної таємниці - помічника командира ВЧ НОМЕР_1 , 27 березня 2025 року , в порушення вимог ст.37 Закону України «Про державну таємницю» та п.п.1 п.749, абз.2,3 п.755 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою КМУ від 18.12.2013 № 939 зі змінами, в приміщенні № 313/2 ( АДРЕСА_3 ), вчинив дії на перешкоджання роботі комісії УСБУ у Хмельницькій області при проведенні перевірки стану охорони державної таємниці у військовій частині НОМЕР_1 , а саме: не зважаючи на наявність погодження т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 (наявність резолюції на приписі на перевірку №72/26/16-1595 від 24.03.2025), відмовив в наданні доступу для ознайомлення та перевірки фактичної наявності матеріальних носіїв секретної інформації – не надав журнал реєстрації вихідних (вхідних) шифртелеграм (№93, гриф секретності «Таємно»), а також секретні документи, які обліковані у вказаному журналі, тобто, вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.185-13 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій прохав поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову Кам`янець-Подільського міськрайонного суд Хмельницької області від 28 травня 2025 року та закрити провадження у справі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, а саме, не було всебічно, повно і об`єктивно з`ясовано всі обставини справи.
Звертає увагу, що окрім Порядку №939 у своїй діяльності керувався також постановами Кабінету Міністрів України від 4 жовтня 2017 року №750 (зі змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2024 р. №1011) «Про затвердження Порядку забезпечення охорони державної таємниці в Збройних Силах, інших утворених відповідно до законів військових формуваннях, правоохоронних, розвідувальних органах, органах спеціального призначення з правоохоронними функціями, які залучені до відсічі збройної агресії проти України» (далі – Порядок №750), від 25.07.2002 №1052-0012 «Про затвердження Порядку виготовлення, обліку, зберігання, передачі, користування та транспортування шифрів, а також виробів і документів, які прирівнюються до шифрів» (далі - Порядок №1052), від 30.03.2016 №237-5 «Про затвердження Положення про організацію та забезпечення функціонування спеціальних видів зв`язку» (далі - Положення №237-5), Указом Президента України від 22 травня 1998 року №505/98 «Про Положення про порядок здійснення криптографічного захисту інформації в Україні», (далі - Указ №505/98), наказами Міністра оборони України від 23.12.2002 №003 «Про затвердження Настанови з шифрувальної служби у Збройних Силах України)» (далі - НШС-02) та Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 18.11.2015 року №0015/ш «Про затвердження Інструкції з організації та забезпечення безпеки спеціальних видів зв`язку в Україні» (далі - Інструкція 0015), Начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України від 30.11.2018 №430дск «Про затвердження Інструкції з організації та забезпечення режиму секретності у Збройних Силах України» (далі - Інструкція 430дск).
Також, звертає увагу, що пунктами 515-535 Порядку №939 визначено правила поводження з шифротелеграмами на підприємствах, установах, організаціях, які не мають органів спеціального зв`язку (далі - ОСЗ). У військовій частині, відповідно до вимог Інструкції 0015 та НШС-02, розгорнуто та функціонує штатний ОСЗ. Порядок організації та забезпечення шифрованого зв`язку, в тому числі і порядок обробки, обліку, зберігання та поводження з шифротелеграмами, визначаються саме цими нормативними документами. В Порядку №939 відсутні будь-які вимоги, які регламентують роботу ОСЗ. Відповідно до вимог пункту 4 Порядку №939 визначено, що державні органи відповідно до своїх повноважень та особливостей діяльності, за погодженням з СБУ можуть розробляти інструкції з окремих питань охорони державної таємниці, які не врегульовано цим Порядком та не суперечать йому.
Окрім того, зазначає, що пунктом 253 Порядку №939 визначено, що попередньому обліку підлягають усі паперові носії інформації, призначені для складання чернеток «проєктів секретних документів» та проєктів секретних документів та такий облік здійснюється у журналі обліку робочих зошитів, блокнотів, окремих аркушів паперу, бланків (форм) за формою згідно з додатком 45. Тобто у даному пункті Порядку №939 мова йде виключно про друкування саме проєктів документів, які, в подальшому, у разі їх підписання чи затвердження керівником установи, беруться на основний вид обліку, тобто підготовлені документи, а не вхідні і це прямо зазначено у даному пункті Порядку №939. Вхідні шифротелеграми не являються ні проєктом, ні чернеткою документу, ні підготовленим документом та відповідно до наказу №003 обліковуються в ОСЗ у журналі обліку вхідних (вихідних) шифротелеграм (форма 16). Порядком №939 взагалі не передбачається та не вимагається друкування на попередньо облікованих аркушах будь-яких вхідних документів, в тому числі вхідних шифротелеграм. Крім того, відповідно до вимог НШС-02 передбачено, що при надходженні, вхідній шифротелеграмі спочатку присвоюється обліковий номер, про що робиться відповідний запис у журналі обліку вхідних шифротелеграм, і лише після цього підбираються відповідні шифри (ключові блокноти) для її розшифрування та відтворення розшифрованого тексту на бланках вхідної шифротелеграми, на якому вже проставлено її вхідний номер згідно журналу обліку вхідних шифротелеграм, а отже вхідні шифротелеграми їм відтворювалися на облікованих бланках вхідних шифротелеграм, як то визначено нормативно-правовими актами з питань спеціальних видів зв`язку. Точно такий порядок обліку вхідних шифротелеграм передбачений п. 8.53 та 8.54 Інструкції 0015. Посилання на журнал обліку вхідних шифротелеграм, який передбачено Порядком-939, чи Порядком-750 суддею є повністю некоректним, так як такі журнали ведуть виключно в установах, які не мають штатних ОСЗ, та які отримують вхідні шифротелеграми у розшифрованому вигляді від інших установ, що мають штатні ОСЗ нарочно або ж засобами фельд`єгерсько-поштового зв`язку. 
Стосовно виготовлення шифротелеграми №07-Е від 13.03.2025 року за допомогою ПЕОМ та принтеру, апелянт відзначив, що в ОСЗ автоматизовані системи, на яких дозволяється обробка секретних документів, в тому числі шифротелеграм відсутні, та обробка шифротелеграм здійснюється виключно за допомогою штатних засобів криптографічного захисту інформації та лише в ОСЗ (приміщення №313/1), доступ до якого обмежується, та вхід до якого окрім особового складу ОСЗ має штатний командир частини, тому такі твердження ґрунтуються лише на припущеннях, так як будь-яких доказів того, що даний секретний документ друкувався поза приміщення ОСЗ не здобуто.
Щодо, ознайомлення офіцерів в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з шифротелеграмою №07-Е від 13.03.2025 року в приміщенні №313, апелянт зазначає, що він звертав увагу суду першої інстанції, що дані офіцери ознайомлювались безпосередньо в приміщені №313/1 (тамбурі ОСЗ) у його присутності без її отримання для опрацювання, а тому проставлення особистих підписів про ознайомлення з вхідною шифротелеграмою в тамбурі ОЗС, в безпосередній його присутності в формах обліку не передбачено. Про своє ознайомлення з даною шифротелеграмою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 безпосередньо проставили свої підписи на ній. 
Крім того, апелянт зазначає, що стосовно перешкоджання роботі комісії УСБУ у Хмельницькій області при проведенні перевірки стану охорони державної таємниці у військовій частині НОМЕР_1 , яка проводилась 27 березня 2025 року, він звертав увагу суду першої інстанції на те, що діяв відповідно до вимог чинного законодавства та, що запитувані вхідні шифротелеграми їм було надано комісії. Спочатку, не було надано журнал реєстрації вихідних (вхідних) шифротелеграм №93, гриф секретності «Таємно», оскільки до комісії не було включено представника Держспецзв`язку. який і має право перевіряти режим секретності в ОСЗ, так як в даному журналі міститься інформація про засоби криптографічного захисту інформації (їх складові та облікові номери) та інформація про шифри (їх назви та облікові номери), про що було повідомлено голову комісії. Він одразу ж звернувся до начальника управління охорони державної таємниці та захисту інформації - помічника командувача Сил підтримки ЗС України та за його погодження, в присутності тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 , журнал реєстрації вихідних (вхідних) шифротелеграм №93, гриф секретності «Таємно» було представлено комісії, однак, при цьому аркушем паперу були прикриті лише записи про засоби криптографічного захисту інформації та шифри (ключові блокноти). Після ознайомлення будь-яких зауважень від членів комісії не надходило та будь-яких актів у перешкоджанні або втручанні у діяльність комісії не складалось та його не ознайомлювали.
Крім того, у формуванні оскаржуваної постанови суддя першої інстанції взяв до уваги назву Порядку №750 без змін, який діяв до 03 вересня 2024, та, на думку апелянта, помилково послався на те, що ним не надано жодних доказів про перебування військової частини НОМЕР_1 у районі ведення бойових дій. Даною постановою зі змінами визначений порядок, що визначає вимоги щодо виготовлення, обліку, користування, зберігання, схоронності, передачі, знищення та транспортування секретних документів, машинних носіїв секретної інформації, секретних виробів та матеріальних носіїв секретної інформації (далі - матеріальні носії секретної інформації), а також забезпечення режиму секретності в органах військового управління, в тому числі тимчасово утворених, військових частинах (підрозділах) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формуваннях, правоохоронних, розвідувальних органах, органах спеціального призначення з правоохоронними функціями, які залучені до відсічі збройної агресії проти України.
Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» відповідними наказами командира бригади військову частину НОМЕР_1 переведено у бойову готовність «ПОВНА» та відповідно розгорнуто пункт управління бригади (основний командний пункт) з визначеним місцем дислокації у АДРЕСА_1 , тобто на сьогоднішній день, військова частина НОМЕР_1 , як і всі інші військовій частини Збройних Сил України тим чи іншим чином виконують певні завдання в тому числі бойові, а отже залучені до відсічі збройної агресії проти України 
Крім того Порядком №750 такий вид обліку як попередній облік не передбачено.
Порядок забезпечення охорони державної таємниці та режиму секретності на пунктах управління Порядком №939 не передбачається та взагалі Порядок №939 орієнтований на підприємства, установи та організації, які здійснюють діяльність в мирний час. 
Крім того, в матеріалах судової справи за протоколом про адміністративне правопорушення №12 від 11.04.2025 року взагалі відсутні докази того, що головний спеціаліст підрозділу охорони державної таємниці УСБУ у Хмельницькій області підполковник ОСОБА_2 мав право на складання протоколу про адміністративне правопорушення.
З огляду на вище викладене апелянт вважає, що головний спеціаліст підрозділу охорони державної таємниці УСБУ у Хмельницькій області підполковник ОСОБА_2 не уповноважений складати протоколи про адміністративне-правопорушення відповідно до вимог ст. 254, 255 КУпАП.
Крім того, зазначає апелянт, судом першої інстанції, залишено поза увагою той факт, що протокол про адміністративне правопорушення №12 від 11.04.2025 року та протокол про адміністративне правопорушення №13 від 18.04.2025 року були складені з порушенням строку їх складання, а саме протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності (ч.2 ст.254 КУпАП та п. 4 розділ II Наказу №173 від 22.03.2017 року «Про затвердження Інструкції про порядок оформлення в Службі безпеки України матеріалів про адміністративні правопорушення).
Як вбачається зі змісту протоколів про адміністративне правопорушення №12 та №13 головному спеціалісту підрозділу охорони державної таємниці УСБУ у Хмельницькій області підполковнику ОСОБА_2 про вчинення нібито адміністративних правопорушень стало відомо ще 27.03.2025 року, а протоколи були складені ним лише 11.04.2025 року та відповідно 18.04.2025 року. 
Однак, судом першої інстанції зазначене було залишено поза увагою та будь-якого висновку зроблено не було. Також судом не було взято до уваги, що відповідно до вимог пункту 751 Порядку №939 перевірки проводяться з обов`язковим попереднім повідомленням їх керівників, копію такого повідомлення представники в якості доказу не надали, так як такого повідомлення не існує та на адресу військової частини воно не надходило.
Вважає, що вище зазначені протоколи про адміністративне правопорушення за №12 та №13 є недопустимими доказами, так як складені з пропущенням процесуального строку на їх складання і суд не мав права їх брати до уваги, як доказом у даній справі. 
Зокрема, на думку апелянта, суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що протоколи про адміністративне правопорушення за №12 та за №13 виключають один одного.
Так, в протоколі про адміністративне правопорушення №12 від 11.04.2025 року зазначено, що головним спеціалістом підрозділу охорони державної таємниці УСБУ у Хмельницькій області підполковником ОСОБА_2 , 27.03.2025 року виявлено та задокументовано факт порушення ОСОБА_1 , а саме, що він вчинив перешкоджання роботі комісії УСБУ у Хмельницькій області при проведенні перевірки стану охорони державної таємниці у в/ НОМЕР_2 , тобто відмовив в наданні доступу для ознайомлення та перевірки фактичної наявності матеріальних носіїв секретної інформації - не надав Журнал реєстрації вихідних (вхідних) шифротелеграм №93, а також секретні документи, які обліковані у вказаному журналі.
При цьому, апелянт звертає увагу, що в протоколі про адміністративне правопорушення №13 від 18.04.2025 року головним спеціалістом підрозділу охорони державної таємниці УСБУ у Хмельницькій області підполковником ОСОБА_2 зазначається, що 27.03.2025 року, ним виявлено та задокументовано факт порушення ОСОБА_1 , а саме з використання ПЕОМ та принтеру той роздрукував секретний документ (шифротелеграму №07-Е від 13.03.2025 року, гриф «Таємно») на аркушах, які не були зареєстровані у жодній формі обліку, що створило загрозу до витоку секретної інформації. В подальшому ОСОБА_1 , вказаний секретний документ 13.03.2025 року було обліковано за №07-Е в Журналі реєстрації вхідних та вихідних шифротелеграм №93. Також, 13.03.2025 року ОСОБА_1 видав для ознайомлення та опрацювання вказаний секретний документ (шифротелеграму №07-Е від 13.03.2025 року, гриф «Таємно» старшому офіцеру відділення з психологічної підтримки персоналу в/ НОМЕР_2 ОСОБА_3 та начальнику штабу - першому заступнику командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_4 без проставляння ними підписів за отримання такого документу в жодній формі обліку.
Також, апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції на той факт, що суд першої інстанції самостійно збирав докази по даній справі, що заборонено КУпАП.
Так, перед учасниками розгляду справи не ставилось на обговорення про допит в якості свідка головного спеціаліста підрозділу охорони державної таємниці УСБУ у Хмельницькій області підполковника ОСОБА_2 , яким безпосередньо складались протоколи про адміністративне правопорушення за №12 від 11.04.2025 року та за №13 від 18.04.2025 року.
З цих підстав, на думку апелянта, показання ОСОБА_2 є неналежним та недопустимим доказом, так як останній був заінтересований у розгляді складених ним протоколів. Однак, суд рахував ці показання, як доказ його вини. 
Окрім того, апелянт звертає увагу, що свідчення свідка ОСОБА_6 , які викладені в постанові суду першої інстанції, суд виклав не точно, як пояснювала свідок, а саме суд першої інстанції зазначив, що майор ОСОБА_1 був її безпосереднім керівником. 27 березня 2025 року працівниками УСБУ проводилася позапланова комплексна перевірка шифротелеграм з грифом таємності «Таємно». ОСОБА_1 спочатку відмовлявся надати журнали обліку шифротелеграм №93 і документи, оскільки в комісії по перевірці не було представника Держспецзв`язку. Після чого працівниками Служби Безпеки було складено акт перешкоджання у перевірці. Даний акт вона (свідок Кінц) підписала. Згодом, ОСОБА_1 прикрив відповідну інформацію і журнал був наданий комісії.
Однак, в судовому засіданні суду першої інстанції свідок пояснила, що спочатку він відмовлявся надати журнали обліку шифротелеграм №93 і документи, оскільки в комісії по перевірці не було представника Держспецзв`язку, але згодом прикривши відповідну інформацію журнал був наданий комісії. Між тим, свідок пояснила, що згодом після проведеної перевірки її запросили працівники СБУ для підписання акту в інший кабінет, де вона його і підписала.
Окрім того, апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції, що після підписання та отримання ним копії протоколів про адміністративне правопорушення №12 від 11.04.2025 року головним спеціалістом підрозділу охорони державної таємниці УСБУ у Хмельницькій області підполковником ОСОБА_2 в порушення п.6 розділу II Наказу №173 від 22.03.2017 року «Про затвердження Інструкції про порядок оформлення в Службі безпеки України матеріалів про адміністративні правопорушення, яким не допускаються закреслення, доповнення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол підписано особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак ним були внесені відомості до пунктів 4, 12 протоколу про адміністративне правопорушення №12.
Окрім того апелянт зазначає, що ОСОБА_2 , під час ознайомлення його з протоколами про адміністративне правопорушення, ознайомив його з положеннями ст.268 КУпАП, а тому апелянтом двічі ставилось питання про надання можливості скористатись послугами адвоката, однак ОСОБА_2 заперечував, що в свою чергу призвело до порушення його прав на захист. 
Також, апелянт, звертає увагу суду апеляційної інстанції, що головним спеціалістом підрозділу охорони державної таємниці УСБУ у Хмельницькій області підполковником ОСОБА_2 в якості доказів по дані справі було надано витяги з «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого постановою КМУ від 18.12.2013 №939 зі змінами, однак при цьому на свій розсуд не надавав повної інформації з Порядку, так як вважав, що така інформація не стосується матеріалів справи, а саме в п.749 Порядку не зазначив останній абзац. 
Крім того, відповідно до вимог пункту 16.5 Інструкції 0015 перевірка ОСЗ проводиться особами, які мають допуск до державної таємниці відповідної форми, а також допуск до шифрів та (або) самостійної роботи із засобами КЗІ, проте, суду не було надано доказів щодо наявності у членів комісії Управління СБУ у Хмельницькій області допуску до державної таємниці відповідної форми, а також допуску до шифрів та (або) самостійної роботи із засобами КЗІ.
Крім того, апелянт прохає поновити строк на апеляційне оскарження.
Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення постанови.
З матеріалів справи вбачається, що постанова винесена 28 травня 2025 року. Останній день подачі апеляційної скарги 07 червня 2025 року – субота. Копію постанови суду першої інстанції апелянт отримав 02 червня 2025 року, а апеляційна скарга подана 09 червня 2025 року. Отже, суд вважає за можливе визнати причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови поважними та поновити вказаний строк.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Положеннями ч. 1 ст. 185-13 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ненадання інформації Національному антикорупційному бюро України, Бюро економічної безпеки України, Державному бюро розслідувань, Службі безпеки України на запит їх посадових осіб, надання завідомо недостовірної інформації чи не в повному обсязі, порушення встановлених законом строків її надання, повідомлення третіх осіб стосовно того, що про них збирається така інформація, або невиконання інших законних вимог посадових осіб зазначених органів.
Положеннями п.6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про державну таємницю, а саме невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
ОСОБА_1 , як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції, вину заперечив, повідомив, що у своїй роботі дотримувався вимог та вказівок командира частини, Управління охорони державної таємниці та захисту інформації командування Сил підтримки Збройних Сил України, Центрального Управління охорони державної таємниці та захисту інформації Генерального штабу Збройних Сил України, Адміністрації Держспецзв`язку України.
Доводи ОСОБА_1 не ґрунтуються на вимогах діючого законодавства, його твердження, як в суді першої, так і апеляційної інстанції спростовані дослідженими доказами.
Так, свідок ОСОБА_2 , головний спеціаліст підрозділу охорони державної таємниці УСБУ у Хмельницькій області, в суді першої інстанції пояснив, що в березні 2025 року у в/ч НОМЕР_1 проводив перевірку щодо охорони державної таємниці. При проведенні перевірки було виявлено, що ОСОБА_1 , який, будучи начальником служби охорони державної таємниці в/ч НОМЕР_1 , мав допуск до державної таємниці, допустив порушення з забезпечення режиму секретності, а саме: з використанням ПЕОМ та принтеру роздрукував секретний документ (шифротелеграма № 07-Е від.13.03.2025, гриф секретності «Таємно») на аркушах, які не були зареєстровані в жодній формі обліку, що створило загрозу до витоку секретної інформації. Ознайомлення з цим документом офіцерів він не облікував у жодному журналі. Зокрема, при наступній перевірці, ОСОБА_1 відмовлявся надавати Журнал реєстрації вихідних (вхідних) шифротелеграм № 93, а також шифротелеграми, які обліковані у даному журналі. Про що було складено Акт про перешкоджання або втручання у діяльність комісії. 
Відповідно до ст. 272 КУпАП, як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі. Свідки можуть бути викликані до суду за клопотанням учасників справи про адміністративні правопорушення, або, за певних умов, за ініціативою суду. В даній правовій ситуації допит особи, яка склала протокол про адміністративні правопорушення і проводила перевірку стану охорони державної таємниці у військовій частині НОМЕР_1 не є порушенням ст..ст. 1, 7 КУпАП.
Свідок ОСОБА_6 , яка є відповідальним виконавцем групи СДЗ СОДТ в суді першої інстанції пояснила, що майор ОСОБА_1 був її безпосереднім керівником. 27 березня 2025 року працівниками УСБУ проводилася позапланова комплексна перевірка шифротелеграм з грифом таємності «Таємно». ОСОБА_1 спочатку відмовлявся надати журнали обліку шифротелеграм №93 і документи, оскільки в комісії по перевірці не було представника Держспецзв`язку. Після чого працівниками Служби Безпеки було складено акт перешкоджання у перевірці. Даний акт вона підписала. Згодом, ОСОБА_1 прикрив відповідну інформацію і журнал був наданий комісії. 11 квітня 2025 року у військовій частині знову була перевірка, її викликали у кабінет Кухара для підписання протоколу (№12), проте, вона відмовилася підписувати, але після обіду вона підписала цей протокол із своїми зауваженнями.
Таким чином, суддя першої інстанції дійшов правильного висновку, що свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_2 підтвердили, що ОСОБА_1 не надав комісії відповідний журнал та документи, зареєстровані у ньому. Та обставина, що журнал був наданий пізніше, не спростовує вину ОСОБА_1 в тому, що він фактично не виконав законних вимог представників СБУ,їх показання зазначені в судовому рішенні коректно. 
Крім того, свідок ОСОБА_4 , який перебуває на посаді начальника штабу – першого заступника командира в/ч НОМЕР_1 , пояснив в судовому засіданні суду першої інстанції, що має допуск до державної таємниці за формою-2. В березні 2025 року у військовій частині була перевірка з питання державної таємниці. Була створена комісія, яка перевіряла ОСОБА_1 , який давав пояснення працівникам УСБУ. У березні 2025 ОСОБА_1 , в приміщенні режимно-секретного органу в/ч НОМЕР_1 йому була надана для ознайомлення роздрукована шифротелеграма №07-Е від 13.03.2025, про ознайомлення з нею він у відповідному журналі не розписувався, за межі кабінету не виносив, на документі поставив підпис про ознайомлення з ним.
Свідок ОСОБА_3 , який перебуває на посаді старшого офіцера відділення з психологічної підтримки персоналу в/ч НОМЕР_1 , в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що має допуск до державної таємниці за формою – 3. У березні 2025 ОСОБА_1 , в приміщенні СОДТ в/ч НОМЕР_1 його було ознайомлено з шифротелеграмою (№07-Е від 13.03.2025, гриф секретності «Таємно»), відмітки про ознайомлення у жодній формі обліку ним не проставлялося, лише біля резолюції на документі він розписався, що ознайомився.
З цих підстав, суддя першої інстанції дійшов правильного висновку, що свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 підтвердили, що ОСОБА_1 ознайомив їх з таємними документами, але у журналі про таке ознайомлення вони не розписувались.
Крім того, не заслуговують на увагу відомості, які зазначені в листі ТВО А2738 ОСОБА_7 від 04.07.2025, наданого апеляційному суду про відсутність у приміщенні № 313 автоматизованих систем (ПЕОМ, принтера, тощо), з огляду на його сутність і дату складання.
Зокрема, вина ОСОБА_1 підтверджується письмовими документами, долученими до протоколів. 
Так, обставини вчинених правопорушень викладено у протоколах про адміністративне правопорушення №12 та №13 (т.1 а.с. 1-4;26-29).
Актом огляду від 11 квітня 2025 року доведено, що працівниками УСБУ в ході перевірки було оглянуто Журнал реєстрації вихідних та вхідних шифротелеграм №93 та Журнал вручення шифротелеграм адресатам і виконавцям в/ч НОМЕР_1 №12. Оглядом встановлено, що в Журналі реєстрації вихідних та вхідних шифротелеграм реєстраційний №93, на розвороті сторінок 40 та 41 за порядковим №07-Е від 13.03.2025 зареєстрована вхідна шифротелеграма, на ній т.в.о. командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_8 вчинив резолюцію «на ознайомлення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ». 13.03.2025 на шифротелеграмі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проставили особисті підписи про ознайомлення. Проте, в Журналі реєстрації вихідних та вхідних шифротелеграм №93 та Журналі вручення шифротелеграм адресатам і виконавцям в/ч НОМЕР_1 №12 будь-яких відміток, підписів про отримання вхідної шифротелеграми №07-Е від 13.03.2025 ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 не проставляли (відсутні їх підписи в згаданих Журналах).
Вхідна шифротелеграма №07-Е від 13.03.2025 роздрукована на аркушах паперу, які не були попередньо обліковані за допомогою принтеру №21061478.
Вхідну шифротелеграму №07-Е від 13.03.2025 відповідно до записів в Журналі реєстрації вхідних та вихідних шифр телеграм №93, роздрукував та видав на ознайомлення ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , 13.03.2025 помічник командира частини – начальник служби охорони державної таємниці в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 (т.1 а.с. 34).
Аналогічні відомості вбачаються з копії Журналу №12, яка долучена до справи (т.1 а.с.35-36).
Отже, цими документами доведено, що рух таємного документу не було належно обліковано. 
З письмового Акту від 27 березня 2025 року, складеного головою комісії, слідує, що ОСОБА_1 , як начальник РСО не надав комісії Журнал реєстрації вихідних та вхідних шифротелеграм №93 та шифротелеграми обліковані у вказаному журналі (т.1 а.с.7). Акт підписано трьома свідками та трьома членами комісії. 
Наведеним документом підтверджується факт перешкоджання роботі комісії. 
Так, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 є суб`єктом інкримінованих йому правопорушень, оскільки на момент їх вчинення займав посаду начальника служби охорони державної таємниці - помічника командира ВЧ НОМЕР_1 , про що свідчить копії: 1) зобов`язання громадянина України ОСОБА_1 у зв`язку з допуском до державної таємниці (форма9) (т.1 а.с.8, 37); 2) витягу з наказу про надання доступу ОСОБА_1 до відомостей що становлять державну таємницю за формою 1 (т.1.а.с.9, 11, 38); 3) функціональних обов`язків начальника служби охорони державної таємниці (начальника РСО) - помічника командира ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_1 (т.1 а.с. 12-15, 40-43). 
Крім того, суд першої інстанції правильно зазначив, що з витягу з Посадової інструкції головного спеціаліста відділу охорони державної таємниці УСБУ у Хмельницькій області підполковника ОСОБА_2 слідує, що він вправі вживати заходів притягнення посадових осіб, винних у порушенні режиму секретності, порядку обігу документів, які містять службову інформацію, до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності (т.1.а.с.47). 
Відповідно до припису начальника УСБУ у Хмельницькій області комісії у складі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_2 , ОСОБА_11 доручено провести перевірку стану охорони державної таємниці у ВЧ НОМЕР_1 . На Приписі міститься резолюція т.в.о. командира в/ч ОСОБА_12 про надання доступу комісії до відповідних документів (т.1 а.с.22).
Відповідно до «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого постановою КМУ від 18.12.2013 №939 зі змінами, органи СБУ здійснюють контроль за забезпеченням охорони державної таємниці на всіх підприємствах, установах, організаціях (п.п.1 п. 749 Порядку-939).
Отже, судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_2 , як службова особа УСБУ в Хмельницькій області, наділений правом складення протоколів, які направлені до суду для розгляду.
До протоколів долучено витяги з «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого постановою КМУ від 18.12.2013 №939 зі змінами (т.1 а.с.5-6, 30-33). Цим нормативним актом передбачено, що органи СБУ вправі проводити перевірки у військових частинах в межах їх компетенції (п.749п.п.1); члени комісії під час проведення перевірки мають право на погодження з керівником підприємства, установи, організації; ознайомлюватися з документами, справами та іншими матеріальними носіями секретної інформації; проводити перевірку фактичної наявності матеріальних носіїв секретної інформації; проводити бесіди та консультації з будь-якими працівниками підприємства, установи, організації, пропонувати їм надати комісії письмові пояснення з питань, пов`язаних із станом охорони державної таємниці; викладати в акті проведення перевірки свою окрему думку щодо оцінки загального стану охорони державної таємниці на підприємстві, в установі, організації, що перевіряється; перевіряти правомірність надання доступу до матеріальних носіїв секретної інформації працівникам підприємства, установи, організації, а також особам, які прибули на підприємство, в установу, організацію у відрядження (п.755).
Відповідно до Порядку 939: 1) громадяни, яким надано допуск і доступ до державної таємниці, зобов`язаний: виконувати вимоги режиму секретності; вносити своєчасно до внутрішнього опису секретних документів, що перебувають у виконавця, який ведеться за формою згідно з додатком 18, всі отримані для виконання чи використання секретні документи; здавати своєчасно до РСО (уповноваженому РСО) виконані секретні документи за підписом у внутрішньому описі за формою згідно з додатком 18 або у відповідних облікових картках чи журналу обліку; передавати секретні документи та вироби іншим особам через РСО (уповноваженого РСО) за підписом у внутрішньому описі за формою згідно з додатком 18 (п.116); 2) облік секретних документів та інших матеріальних носії: секретної інформації ведеться у журналах або картках обліку; у разі ведення карткового обліку на кожний секретний документ та інший матеріальний носій секретної інформації заводиться окрема картка обліку, кількість примірників якої обумовлюється службовою потребою Картки обліку групуються в картотеки; секретні документи, справи, а також інші матеріальні носії секретної інформації видаються виконавцям безпосередньо працівником РСО або уповноваженими РСО за підписом виконавця в картці обліку видачі документа(справи), яка складається за формою згідно з додатком 35 (п. 245); 3) під реєстрацією матеріальних носіїв секретної інформації розуміється надання їм реєстраційних номерів шляхом нанесення на них умовного позначення з подальшим записом відомостей про такі матеріальні носії секретної інформації у журналах чи картках обліку за відповідною формою; у журналах і картках обліку матеріальних носіїв секретної інформації зазначаються дані про обіг матеріальних носіїв секретної інформації і додатків до них з часу їх отримання або складення до завершення виконання і долучення до справ, відправлення адресатові, передачі до секретного архівного підрозділу, знищення або перереєстрації; у разі накладення резолюцій та виконання інших позначок на документах, в також під час отримання та повернення секретних документів, крім підпису, зазначається дата (п.248); 4) друкування секретних документів з використанням автоматизованих систем здійснюється на аркушах, які зареєстровані в журналі за формою згідно з додатком 45; реєстраційний номер підготовленого з використанням автоматизованих систем секретного документа надається згідно із записом у журналі за формою згідно з додатком 36; на кожному примірнику такого документу проставляються реквізити згідно з вимогами пункту 283 цього Порядку (п.446); 5) обліку підлягають усі матеріальні носії секретної інформації (п. 244); 6) вхідні секретні документи реєструються у журналі обліку вхідних документів, який ведеться за формою згідно з додатком 39. У разі здійснення карткового обліку на кожний секретний документ заводиться картка обліку вхідних документів, що заповнюється за формою згідно з додатком 40; журнали та картки обліку секретних документів реєструються за окремими номерами в журналі обліку журналів, карток і завершених проваджень справ, що ведеться за формою згідно з додатком 41. Зазначений журнал вноситься до номенклатури справ; попередньому обліку підлягають усі паперові носії інформації, призначені для складення чернеток проектів секретних документів та проектів секретних документів. Такий облік здійснюється у журналі обліку робочих зошитів, блокнотів, окремих аркушів паперу, бланків (форм) за формою згідно з додатком 45.
Відповідно до ст. 244 Порядку-939 обліку підлягають усі рукописні, машинописні, підготовлені з використанням автоматизованих систем секретні документи, робочі зошити для ведення записів, що містять секретну інформацію, спецблокноти та окремі аркуші паперу для підготовки чернеток проектів секретних документів та проектів секретних документів, машинні та інші матеріальні носії інформації, робочі папки, спецпортфелі і спецвалізи для тимчасового зберігання виконавцями матеріальних носіїв секретної інформації.
Згідно абз. 5 п. 253 Порядку-939 попередньому обліку підлягають усі паперові носії інформації, призначені для складання чернеток проектів секретних документів та проектів секретних документів. Такий облік здійснюється у журналі обліку робочі зошитів, блокнотів, окремих аркушів паперу, бланків (форм) за формою згідно з додатком 45.
У відповідності до ст.ст. 1, 5, 28, 37 Закону України «Про державну таємницю» охорона державної таємниці - комплекс організаційно-правових, інженерно-технічних, криптографічних та оперативно-розшукових заходів, спрямованих на запобігання розголошенню секретної інформації та втратам її матеріальних носіїв.
Спеціально уповноваженим державним органом у сфері забезпечення охорони державної таємниці є Служба безпеки України.
Служба безпеки України має право контролювати стан охорони державної таємниці в усіх державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, а також у зв`язку з виконанням цих повноважень одержувати безоплатно від них інформацію з питань забезпечення охорони державної таємниці. Висновки Служби безпеки України, викладені в актах офіційних перевірок за результатами контролю стану охорони державної таємниці, є обов`язковими для виконання посадовими особами підприємств, установ та організацій незалежно від їх форм власності.
Громадянин, якому надано допуск до державної таємниці, зобов`язаний у тому числі виконувати вимоги режиму секретності та додержуватися інших вимог законодавства про державну таємницю.
Згідно ст. 1 Закону України «Про державну таємницю» режим секретності - це встановлений згідно з вимогами цього Закону та інших виданих відповідно до нього нормативно-правових актів єдиний порядок забезпечення охорони державної таємниці.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну таємницю»:
-криптографічний захист секретної інформації - вид захисту, що реалізується шляхом перетворення інформації з використанням спеціальних даних (ключових даних) з метою приховування (або відновлення) змісту інформації, підтвердження її справжності, цілісності, авторства тощо;
-технічний захист секретної інформації - вид захисту, спрямований на забезпечення інженерно-технічними заходами конфіденційності, цілісності та унеможливлення блокування інформації.
Як вбачається із матеріалів справи, ні під час перевірки стану охорони державної таємниці у в/ч НОМЕР_1 , ні при складані адміністративних протоколів стосовно ОСОБА_1 вказані питання не досліджувалися, тому, відповідно до Закону України «Про державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України», участь представника вказаної служби не була обов`язковою.
ОСОБА_1 було порушено вимоги режиму секретності щодо обліку окремих аркушів паперу (бланків) для підготовки проектів секретних документів та друкування на них секретних документів, що передбачено п.п. 116, 244, 253, 446 Порядку-939, а не порядок обробки, обліку, зберігання та поводження з шифротелеграмами.
Терміни «шифротелеграма», «секретний документ» визначені в Порядку-939.
Реєстраційний номер № НОМЕР_3 , який присвоєний шифротелеграмі в електронному вигляді та був нанесений на неї під час її роздрукування за допомогою принтеру. Це встановлено в ході огляду зазначеної шифротелеграми та складено відповідний акт огляду.
Ознайомлення виконавців з секретними документами відбувається виключно шляхом передачі таких документів виконавцям з проставленням останніми особистих підписів про ознайомлення на самих секретних документах (абз. 12 п. 116 Порядку-939) та особистих підписів в облікових формах про передачу цих документів (абз. З п. 245 Порядку-939, п. 248 Порядку-939).
При цьому, ОСОБА_1 передача секретного документу (№Е-07 від 13.03.2025) старшому офіцеру відділення з психологічної підтримки персоналу в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 та начальнику штабу - першому заступнику командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_4 , з метою ознайомлення з його змістом, відбулася без проставлення особистих підписів за отримання вказаного документу.
Факт такої передачі підтверджується наявністю особистих підписів про ознайомлення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на самій шифротелеграмі (№Е-07 від 13.03.2025) та письмовими поясненнями вказаних осіб.
Стосовно доводів, що представники СБУ не допускаються до перевірок органів спеціального зв`язку, оскільки такі перевірки проводять представниками Держспецзв`язку:
-спеціально уповноваженим державним органом у сфері забезпечення охорони державної таємниці є Служба безпеки України (ст. 5 Закону України «Про державну таємницю»);
-Служба безпеки України має право контролювати стан охорони державної таємниці в усіх державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, а також у зв`язку з виконанням цих повноважень одержувати безоплатно від них інформацію з питань забезпечення охорони державної таємниці (ст. 37 Закону України «Про державну таємницю», п. 749 Порядку-939);
-охорона державної таємниці - комплекс організаційно-правових, інженерно-технічних, криптографічних та оперативно-розшукових заходів, спрямованих на запобігання розголошенню секретної інформації та втратам її матеріальних носіїв (ст. 1 Закону України «Про державну таємницю»);
-на Службу безпеки України покладається у межах визначеної законодавством компетенції захист державного суверенітету, конституційного ладу, територіальної цілісності, економічного, науково-технічного і оборонного потенціалу України, законних інтересів держави та прав громадян від розвідувально-підривної діяльності іноземних спеціальних служб, посягань з боку окремих організацій, груп та осіб, а також забезпечення охорони державної таємниці (ст. 2 Закону України «Про Службу безпеки України»);
-нормативними документами у сфері ОДТ не передбачається обов`язкове залучення представників Держспецзв`язку для проведення перевірок стану ОДТ.
Під час вищевказаної перевірки проводилась перевірка фактичної наявності МИСІ, у тому числі шифротелеграм, здійснювався огляд режимних приміщень (п.        755 Порядку-939). Перевірка стану криптографічного, технічного захисту інформації та протидії технічним розвідкам, ознайомлення з шифрами чи документами прирівняними до шифрів, не здійснювалася, що вбачається із матеріалів справи.
Твердження, що перевірка була проведена на відповідність вимогам Порядку-939 як військової частини, яка функціонує у повсякденних умовах, а не на відповідність вимогам постанови КМУ від 04.10.2017 №750 «Про затвердження Порядку забезпечення охорони державної таємниці в Збройних Силах, інших утворених відповідно до законів військових формуваннях, правоохоронних розвідувальних органах, органах спеціального призначення з правоохоронними функціями, які залучені до відсічі збройної агресії проти України» (далі - Порядок-750) не може бути взято до уваги з огляду на таке.
Перевірки стану ОДТ у в/ч НОМЕР_1 були проведені із врахуванням нормативно-правових актів України у сфері ОДТ, у т.ч. Порядку-750 (вказана постанова містить лише деякі вимоги відповідного режиму, що регламентують діяльність у сфері ОДТ в умовах воєнного стану). 
Суд першої інстанції досліджував наявні в справі докази, за власною ініціативою не шукав докази, що погіршували становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
       Складання протоколу є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення та відповідно до статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду як доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Протокол не є рішенням суб`єкта владних повноважень, отже зауваження апелянта щодо тексту в протоколі, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.
Складання протоколу про адміністративне правопорушення за межами строків, передбачених ст. 254 КУпАП, не спотворює правову природу протоколів, складених відносно ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права.
Апеляційний суд зазначає наступне.
Відповідно до існуючої практики ЄСПЛ, зокрема проти України, розгляд справ про адміністративне правопорушення підпадає під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у кримінальній сфері.
Право мати достатній час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту передбачено пунктом 3 «b» ст. 6 Конвенції, а також пунктом 3 «b» ст. 14 Міжнародного пакту про громадські і політичні права. Таке право слід розглядати як надання особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, достатнього часу для підготовки своєї позиції, отримання і подання доказів, ознайомлення з матеріалами справи.
Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 був наданий адекватний час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту.
З огляду на вищезазначене, апеляційний суд вважає, що відсутність адвоката при складанні відповідних протоколів не впливає на їх процесуальну якість.
Алгоритм вчинених адміністративних правопорушень, який зазначено в протоколах про адміністративні правопорушення правильно встановлено судом та не спростовує їх суті. Отже, доводи про їх взаємовиключний характер не заслуговують на увагу.
Посилання сторони захисту на додаток № 18 до Порядку, а саме внутрішній опис № 380 щодо носіїв певної інформації у військовій частині НОМЕР_1 , наданий апеляційному суду, не спростовує показань свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , наданих суду першої інстанції.
Крім того, апеляційний суд зауважує, що апелянт посилається на ряд положень Порядку-939, Порядку-750, ряд інструкцій, доступ до яких обмежений і вказані положення відсутні в матеріалах справи.
Отже, доводи ОСОБА_1 , які зазначені в апеляційній скарзі, про те, що в його діях відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185-13 та п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.
При призначенні стягнення судом першої інстанції взято уваги, що ОСОБА_1 позитивно характеризується, він у 2023 на відмінно закінчив курси підвищення кваліфікації з питань криптографічного захисту інформації; позитивно характеризується за місцем служби: займаній посаді відповідає, гідний до зарахування до Резерву для просування по службі; має відзнаки Міністерства оборони України (медалі 10 років сумлінної служби та 15 років сумлінної служби); має відзнаки Президента України «За участь в Антитерористичній операції»; нагороджений ГК ЗС України нагрудним знаком ІНФОРМАЦІЯ_2 ». ОСОБА_1 у вересні-грудні 2018 року та у листопаді 2024 року брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії рф в Донецькій та Луганській областях (т.1 а.с.74-70), з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
За наслідками перевірки постанови суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення судом належним чином були досліджені докази, що знаходяться в матеріалах справи, оцінивши які, Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області обґрунтовано дійшов висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185-13 та п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185-13 та п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП доведена матеріалами справи, а в його діях наявний склад вказаних адміністративних правопорушень, а тому, апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, а постанову Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 травня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 185-13 та п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП залишити без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Кам`янець-Подільського міськрайонного суд Хмельницької областівід 28 травня 2025 року.
Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову Кам`янець-Подільського міськрайонного суд Хмельницької областівід 28 травня 2025 року, якою  ОСОБА_1 визнано винуватим за ч.1 ст.185-13 та п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП та призначено йому стягнення, на підставі ст. 36 КУпАП, за ч.1 ст.185-13 КУпАП у виді штрафу 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) грн., що відповідає 250 (двісті пятдесят) неоподатковуваним мінімумам доходів громадян – залишити без зміни.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького 
апеляційного суду                                 Вікторія СМІРНОВА