ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

17 червня 2025 року	  м. Одеса	Справа № 916/5313/24	
м. Одеса, проспект Шевченка, 29, зал судових засідань Південно-західного апеляційного господарського суду №1
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:
 головуючого судді Савицького Я.Ф.,
          суддів: Діброви Г.І.,
                                                         Ярош А.І.,
секретар судового засідання – Полінецька В.С.,

за участю представників учасників судового процесу:
від АТ КБ «ПриватБанк»: Даничльченко О.О., за довіреністю;
від ОСОБА_1 : не з`явився;
від Підприємства об`єднання громадян “Ламвир”: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу  ОСОБА_1 
на ухвалу Господарського суду Одеської області 
від 23 квітня 2025 року (повний текст складено 28.04.2025)
у справі № 916/5313/24
за позовом: Акціонерного товариства комерційний банк “ПриватБанк”
до відповідача:  ОСОБА_1 
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача за первісним позовом: Підприємства об`єднання громадян “Ламвир” Звенигородської районної громадської організації осіб з інвалідністю “Успіх”
про стягнення  238 212,48 грн. 
та
за зустрічним позовом: ОСОБА_1 
до відповідача: Акціонерного товариства комерційний банк “ПриватБанк”
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача за зустрічним позовом: Підприємства об`єднання громадян “Ламвир” Звенигородської районної громадської організації осіб з інвалідністю “Успіх”
про визнання недійсними кредитного договору та договору поруки, -

суддя суду першої інстанції: Смелянець Г.Є.,
місце винесення ухвали: м. Одеса, проспект Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області
Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.
В судовому засіданні 17.06.2025, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2024 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі також – Позивач, АТ КБ «ПриватБанк», Банк) звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до Підприємства об`єднання громадян “Ламвир” Звенигородської районної громадської організації осіб з інвалідністю “Успіх” (далі також – Відповідач-1, ПОГ "Ламвир" ЗРГООІ "Успіх", Підприємство) та ОСОБА_1 (далі також – Відповідач-2, ОСОБА_1 ) про солідарне стягнення з останніх заборгованості за кредитним договором № б/н від 09.02.2022 у загальному розмірі 238 212,48 грн, з яких: 205 492,62 грн - заборгованість за кредитом; 32 719,86 грн - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачами зобов`язань за кредитним договором № б/н від 09.02.2022 та договором поруки  № POR1644221449416 від 09.02.2022.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.12.2024 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №916/5313/24. 
В свою чергу, ОСОБА_1 звернувся до господарського суду із зустрічним позовом до АТ КБ “ПриватБанк” про визнання недійсними укладених між АТ КБ «ПриватБанк» та ПОГ "Ламвир" ЗРГООІ "Успіх" кредитного договору та договору поруки від 07.02.2024 з ОСОБА_1 .
Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані  тим, що оспорювані договори укладено з порушенням вимог законодавства, оскільки Банком не зазначено реальної процентної ставки (реальна процентна ставка є завуальованою в договорі та додаткових угодах), не вказано абсолютного значення подорожчання кредиту, не подано інформації про вартість всіх супутніх послуг, внаслідок цього споживач позбавлений був реальної можливості зробити свідомий вибір щодо необхідності кредитування у обраному Банку. 
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.12.2024 прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до АТ КБ “ПриватБанк”, об`єднано зустрічний позов в одне провадження з первісним позовом у справі №916/5313/24 та залучено до участі у справі №916/5313/24 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача за зустрічним позовом - Підприємство об`єднання громадян “Ламвир” Звенигородської районної громадської організації осіб з інвалідністю “Успіх”. 
В подальшому, під час підготовчого засідання, АТ КБ “ПриватБанк” надав суду першої інстанції заяву (вх.№916/12942/25 від 23.04.2025) про залишення частини позовних вимог без розгляду, в якій Позивач, посилаючись на положення 42, 173, 226 Господарського процесуального кодексу України, просив суд:
- роз`єднати позовні вимоги про стягнення солідарно з ПОГ "Ламвир" ЗРГООІ "Успіх" та ОСОБА_1 на користь АТ КБ “ПриватБанк” заборгованості за кредитним договором № б/н від 09.02.2022 у розмірі 238 212,48 грн, з яких: 205 492,62 грн - заборгованість за кредитом; 32 719,86 грн - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії;
- позовні вимоги АТ КБ “ПриватБанк” до ПОГ "Ламвир" ЗРГООІ "Успіх" про стягнення на користь АТ КБ “ПриватБанк” заборгованості за кредитним договором № б/н від 09.02.2022 у розмірі 238 212,48 грн, з яких: 205 492,62 грн - заборгованість за кредитом; 32 719,86 грн - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії залишити без розгляду;
- позовні вимоги АТ КБ “ПриватБанк” до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) про стягнення на користь АТ КБ “ПриватБанк” (01001, м. Київ, вул.  Грушевського, буд. 1Д, код ЄДРПОУ: 14360570) заборгованості за кредитним договором № б/н від 09.02.2022 у розмірі 238 212,48 грн, з яких: 205 492,62 грн - заборгованість за кредитом; 32 719,86 грн - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії задовольнити у повному обсязі;
- судові витрати по справі покласти на ОСОБА_1 .
Ухвалою Господарського суду Одеської області 23.04.2025 у справі №916/5313/24 (суддя  Смелянець Г.Є.) заяву АТ КБ “ПриватБанк” (вх.№12942/25 від 23.04.2025) про залишення частини позовних вимог без розгляду - задоволено частково. Позовні вимоги АТ КБ “ПриватБанк” до Підприємства об`єднання громадян “Ламвир” Звенигородської районної громадської організації осіб з інвалідністю “Успіх” про стягнення солідарно на користь АТ КБ  “ПриватБанк” заборгованості за кредитним договором № б/н від 09.02.2022 у розмірі 238 212,48 грн., з яких: 205 492,62 грн. - заборгованість за кредитом; 32 719,86 грн. - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії залишено без розгляду. У задоволенні решти вимог заяви відмовлено. 
Також вказаною ухвалою в межах первісного позову залучено до участі у справі №916/5313/24 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача за первісним позовом - Підприємство об`єднання громадян “Ламвир” Звенигородської районної громадської організації осіб з інвалідністю “Успіх”. 
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що Банк як Позивач скористався своїм правом про надання заяви про залишення позову без розгляду у відповідній частині у встановлені процесуальним законодавством строки.
Разом з тим, відмовляючи у задоволенні решти вимог заяви АТ КБ “ПриватБанк” щодо роз`єднання позовних вимог, місцевий господарський суд зазначив, що всупереч вимог ч. 6 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України, Банк  не навів підстав для такого роз`єднання та не зазначено яким чином таке роз`єднання сприятимете виконанню завдання господарського судочинства. 
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 23.04.2025 у справі №916/5313/24 в частині задоволення заяви АТ КБ “ПриватБанк” та залишення без розгляду позовних вимог до Підприємства об`єднання громадян “Ламвир” Звенигородської районної громадської організації осіб з інвалідністю “Успіх” і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії, на якій її було припинено. Також, апелянт просить вирішити питання про розподіл судових витрат.
Апелянт вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою та підлягає скасуванню, зокрема, з наступних підстав:
- порушення принципу єдності розгляду пов`язаних вимог: Позов Банку є солідарним до двох відповідачів – боржника і поручителя. Розділення вимог суперечить позиції Великої Палати ВС у справі № 415/2542/15-ц від 13.03.2018, де вказано, що спільний розгляд єдиний шлях досягнення правової визначеності;
- зустрічний позов ОСОБА_1 охоплює обидва договори – кредитний та поруки. Він вимагає визнання їх недійсними як взаємопов`язаних правочинів. Відповідальність поручителя похідна (ст. 553– 554 ЦК України), а тому неможливо розглядати її окремо без вирішення долі основного зобов`язання;
- наявність справи про банкрутство Підприємства об`єднання громадян «ЛАМВИР» ЗРГООІ «УСПІХ» (№916/333/25) не дає підстав для залишення позову без розгляду, оскільки питання правової оцінки договору і боргу мають вирішуватись у межах первісного позову і зустрічної заяви, а не ізольовано. Позиція ВС у справі №910/13017/19 від 16.07.2020 підтверджує, що розгляд вимог до поручителя не може відбуватись ізольовано від оцінки основного зобов`язання;
- неправомірне застосування ст. 226 Господарського процесуального кодексу України: Суд послався на добровільну відмову банку від частини позову (вимог до боржника), однак у справі вже був поданий зустрічний позов, що робить подальше «вилучення» частини спору юридично недопустимим. Практика ВС у справі №911/2527/20 від 17.03.2021 однозначно вказує: якщо наявний зустрічний позов, суд не має права частково виводити зі спору одного із солідарних відповідачів;
- порушення права на ефективний захист: Розгляд позову до ОСОБА_1 без участі боржника як сторони, при тому, що боржник є предметом зустрічної заяви, позбавляє ОСОБА_1 права на справедливий розгляд справи в повному складі учасників;
- неправомірність зміни процесуального статусу боржника: Заміна статусу «відповідача» на «третю особу» не узгоджується з нормами ст. 50 Господарського процесуального кодексу України. Третя особа не несе майнових зобов`язань у справі, що суперечить природі спору про солідарну відповідальність;
- порушення принципу процесуальної економії: Ухвала суду породжує ризик множинності рішень: питання щодо основного боргу вирішуватиметься в справі про банкрутство, а щодо поручителя – у позовній. Це прямо суперечить позиції ВС у справі № 924/1212/22 від 01.06.2023.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.05.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 23.04.2025 у справі №916/5313/24; продовжено розгляд вказаної апеляційної скарги на розумний строк та призначено судове засідання з її розгляду на 17.06.2025 року о 14:30 год.
15.05.2025 від АТ КБ “ПриватБанк” до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Позивач не погоджується з її доводами, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу – без змін.
Банк зауважує, що подання заяви про залишення позову без розгляду є диспозитивним правом Позивача як ініціатора судового процесу, яке передбачено нормами Господарського процесуального кодексу України та за своєю суттю є формою закінчення розгляду справи без ухвалення рішення по суті. При цьому, таке клопотання Позивача має пріоритет у розгляді та не пов`язане з будь-якими умовами та обов`язком Позивача обґрунтувати своє рішення про відкликання позову.
Посилаючись на висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладені у постанові від 31.10.2024 у справі №727/9312/22 (провадження №61-13089св24), Банк вказує, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд; закріплене за позивачем право на подання заяви про залишення позову без розгляду є абсолютним і не залежить від думки інших учасників процесу; суд не наділений повноваженнями відмовити позивачу, який просить не розглядати його позовні вимоги по суті. Тобто, якщо позивач не підтримує свій позов, то суд не може замінити його статус у процесі. При цьому, суд не зобов`язаний при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду з`ясовувати обставини, які стосуються суті справи або мотиви, у зв`язку з якими така заява подана.
Ураховуючи вказане, Банк наголошує на тому, що суд не може примусити Позивача розглядати позов проти його волі. Позивач має право вільно розпоряджатись своїм правом на судовий захист і законодавчо не передбачено відмови суду у залишенні позову без розгляду за заявою позивача поданою у підготовчому засіданні.
Відтак, на переконання Банку, ухвала Господарського суду Одеської області від 23.04.2025 у справі №916/5313/24 є законною та обґрунтованою.
Ухвалою суду апеляційної інстанції від 19.05.2025 задоволено клопотання представника АТ КБ “ПриватБанк” – адвоката Данильченко Олени Олександрівни про надання їй можливості взяти участь у судовому засіданні поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів – через систему відеоконференцзв`язку “EasyCon”. Вирішено здійснювати розгляд справи №916/5313/24 в режимі відеоконференції.
У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді-члена колегії Богацької Н.С., розпорядженням керівника апарату суду від 16.06.2025 №66 призначено повторний автоматизований розподіл справи №916/5313/24.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.06.2025 для розгляду справи №916/5313/24 сформовано колегію суддів у складі головуючого судді – Савицького Я.Ф., суддів: Діброви Г.І., Ярош А.І.
Ухвалою суду апеляційної інстанції від 16.06.2025 вказана колегія прийняла справу №916/5313/24 до свого провадження.
16.06.2025 від представника апелянта до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи №916/5313/24 на іншу дату, яке обґрунтовано необхідністю у залученні до участі у справі Громадської організації "Звенигородська районна Громадська організація осіб з інвалідністю "Успіх», в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача за первісним позовом, оскільки останнє є єдиним засновником і власником первісного боржника - Підприємства об`єднання громадян “Ламвир”, а відтак - рішення суду безпосередньо вплине на майнові права та інтереси ГО «Успіх».
Розглянувши вказане клопотання, судова колегія відмовила у його задоволенні, оскільки у даному випадку апеляційному перегляду підлягає лише ухвала сулу першої інстанції про залишення частини позовних вимог без розгляду. Розгляд даної справи по-суті ще здійснюється судом першої інстанції, а відповідно до положень ч. 1 ст. 50 Господарського процесуального кодексу України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.
Тобто, у даному випадку клопотання про залучення до участі у справі Громадської організації "Звенигородська районна Громадська організація осіб з інвалідністю "Успіх», в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача за первісним позовом, має бути заявлено у Господарському суді Одеської області, оскільки саме він повинен встановить, чи вплине його рішення на права та обов`язки вказаної юридичної особи, яка станом на даний час не є стороною у справі.
17.06.2025 у судове засідання з`явився представник позивача, який підтримав свою правову позицію у даній справі та просив суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції залишити в силі.
Представники ОСОБА_1 та Підприємства об`єднання громадян “Ламвир” Звенигородської районної громадської організації осіб з інвалідністю “Успіх” у судове засідання не з`явились. Про день, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.
Частиною 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених  про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
У судовому засіданні 17.06.2025 проголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Згідно зі ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Згідно з ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України однією із основних засад (принципів) господарського судочинства є диспозитивність.
Дії та воля сторони господарського процесу фактично визначає спрямованість процесуальної діяльності суду та її результати.
Зокрема, за приписами ст. 14 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. 
Предметом цього апеляційного оскарження є ухвала господарського суду в частині залишення первісного позову АТ КБ “ПриватБанк” без розгляду щодо вимог до Відповідача-1 (Підприємства об`єднання громадян “Ламвир” Звенигородської районної громадської організації осіб з інвалідністю “Успіх”) з підстав п. 5 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.
За змістом ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, суд залишає позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.
Тобто право позивача подати заяву про залишення позову без розгляду гарантоване законом.
При цьому, як вбачається із даної норми, закріплене за позивачем право на подання заяви про залишення позову без розгляду є абсолютним і не залежить від думки інших учасників процесу. 
Суд не наділений повноваженнями відмовити позивачу, який просить не розглядати його позовні вимоги по суті, а відтак, суд зобов`язаний залишити подану заяву без розгляду, якщо позивач звернувся з таким клопотанням. 
Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом, зокрема, у постанові від 11.04.2019 по справі №712/13263/17.
Крім того, суд не зобов`язаний при вирішенні відповідного питання з`ясовувати обставини, які стосуються суті справи або мотивів, у зв`язку з якими така заява подана, оскільки сторони вільні розпоряджатися своїми правами на власний розсуд.
Водночас, положення ст. 226 Господарського процесуального кодексу України не є диспозитивними та передбачають обов`язок суду залишити позов без розгляду з підстав вказаних у частині 1 цієї статті.
Отже, вказане право позивача може бути реалізоване лише до початку розгляду справи по суті.
За приписами ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.
Як зазначалося раніше, Позивач до початку розгляду справи по суті скористався своїм процесуальним правом на подання заяви про залишення позову без розгляду та подав заяву про залишення частини первісних позовних вимог, а саме: вимог до Відповідача-1 (ПОГ "Ламвир" ЗРГООІ "Успіх") без розгляду.
Разом з тим, ст. 46 Господарського процесуального кодексу України регламентує процесуальні права та обов`язки сторін. Так за ч. 1 вказаної статті сторони користуються рівними процесуальними правами. Відповідно до ч. 2 останньої, крім прав та обов`язків, визначених у ст. 42 цього Кодексу, позивач, зокрема: вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження; водночас, відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом. 
Згідно ч. 1 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.
За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу, зокрема, про залишення позовної заяви без розгляду (п. 1 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України).
Отже, судова колегія зазначає, що процесуальний закон не містить заборони на постановлення ухвали про залишення без розгляду частини позовних вимог на стадії підготовчого судового засідання. При цьому, така заборона суперечила б положенням ст. 14 Господарського процесуального кодексу України.
Враховуючи, що позивач реалізував процесуальне право на подання заяви про залишення позову без розгляду, яка, як вказав суд першої інстанції, подана на стадії підготовчого провадження, зважаючи на викладені положення процесуального законодавства, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що вказана заява є такою, що подана із дотриманням вимог п. 5 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, а тому наявні підстави для задоволення такої заяви та залишення частини первісних позовних вимог без розгляду.
Вказані висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21.12.2023 у справі № 905/2330/21, від 18.03.2024 у справі №910/12955/20, від 20.02.2025 у справі №910/2262/24.
Апеляційна колегія також звертає увагу на те, що згідно зі ст. 47 Господарського процесуального кодексу України позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо іншої сторони діє в судовому процесі самостійно.
Статтею 543 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.
Відповідно до ст. 544 Цивільного кодексу України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.
Тому, судова колегія зауважує, що подання Позивачем заяви про залишення позову без розгляду в частині вимог до одного із відповідачів (солідарного боржника) є правом Позивача, заява подана на підготовчій стадії провадження, не суперечить положенням Господарського процесуального кодексу України та ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України.
Схожа позиція застосована Верховним Судом у постанові від 01.04.2025 у справі №903/43/22.
З огляду на викладене, апеляційна колегія погоджується з обґрунтованим висновком суду першої інстанції щодо задоволення  заяви Позивача та залишення первісного позову без розгляду в частині вимог до Відповідача-1 (Підприємства об`єднання громадян “Ламвир” Звенигородської районної громадської організації осіб з інвалідністю “Успіх”).
Доводи апелянта вищенаведеного не спростовують.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права (ч. 2 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України).
Перевіривши застосування судом першої інстанції процесуального права на підставі встановлених судами фактичних обставин справи та в межах наведених у апеляційній скарзі доводів, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Господарського суду Одеської області від 23.04.2025 у справі №916/5313/24 ґрунтується на чинному законодавстві та винесена з додержанням вимог процесуального права, з дотриманням правових висновків, що викладені у постановах Верховного Суду у подібних правовідносинах, а відтак, підстав для її скасування немає. 
Зазначені в апеляційній скарзі доводи апелянта фактично свідчать про незгоду останнього з висновком суду першої інстанції, викладеним в оскаржуваній ухвалі, проте, по суті його не спростовують; ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм процесуального права, а тому визнаються судом апеляційної інстанції неспроможними, що виключає можливість задоволення апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Одеської області від 23.04.2025 у справі №916/5313/24 – без змін.
Оскільки апеляційна скарга не підлягає задоволенню, то згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати апелянта по сплаті судового збору при подачі апеляційної скарги відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст. 255, 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу, Південно-західний апеляційний господарський суд –

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Одеської області від 23.04.2025 у справі №916/5313/24 залишити без змін.
Матеріали справи №916/5313/24 повернути до Господарського суду Одеської області.
Постанова, відповідно до вимог ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду у 20-денний строк.
Повний текст постанови складений та підписаний 23.06.2025.

Головуючий суддя                                                                      Савицький Я.Ф.

Суддя                                                                                          Діброва Г.І.

Суддя                                                                                          Ярош А.І.