ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року 

м. Київ

справа № 200/1080/24
адміністративне провадження № К/990/32055/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Стародуба О.П., Стеценка С.Г.

розглянув у попередньому судовому засіданні
касаційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06.05.2024 (суддя Череповський Є.В.) та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 18.07.2024 (колегія у складі суддів Сіваченка І.В., Гаврищук Т.Г., Блохіна А.А.)
у справі         №    200/1080/24
за позовом ОСОБА_1 
до    Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області
про    визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

І. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. У лютому 2024 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач, скаржник) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі також - ГУ ПФ України в Донецькій області, відповідач), в якому просив:
- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні щомісячної страхової виплати позивачу;
- зобов`язати ГУ ПФ України в Донецькій області для призначення щомісячної страхової виплати ОСОБА_1 здійснити обрахунок середньої заробітної плати за розрахунковий період з липня 2021 по червень 2022 року.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

2.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України.
3.          Відповідно до витягу з наказу ВП «Шахта «Центральна» ДП «Торецьквугілля» № 97К від 01.07.2022 «Про організацію роботи в умовах воєнного стану» з 01.07.2022, ОСОБА_1 (начальник дільниці підземної) було тимчасово звільнено (тимчасово призупинено дію трудового договору, до моменту виявлення причин неявок на роботу або закінчення бойових дій), без припинення трудових відносин.
4.          Згідно акта розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 25.10.2023 (Форма П-4), позивачу встановлено діагноз: хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху ІІІ ст., пневмоконіоз оскладнений хронічним бронхітом ІІ ст.
5.          Згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 30.10.2023 був звільнений з ВП «Шахта «Центральна» ДП «Торецьквугілля», за станом здоров`я, на підставі п. 2 ст.40 КЗпП України.
6.          Згідно виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги до довідки серії 12 ААА № 120475, медико-соціальною експертною комісією м. Краматорська 08.11.2023 позивачу вперше за сукупністю захворювань встановлено 60% втрати працездатності з 06.11.2023 безстроково та встановлено третю групу інвалідності.
7.          Згідно довідки №7/282 від 28.11.2023, виданої ВП «Шахта «Центральна» ДП «Торецьквугілля», позивач працював на шахті як заступник начальника дільниці підземної. Заробітна плата складає: липень 2021 року - 22649,70, серпень 2021 року - 22569,00, вересень 2021 року - 23493,65, жовтень 2021 року - 266575,65, листопад 2021 року - 23231,06, грудень 2021 року - 24891,77, січень 2022 року - 24949,43, лютий 2022 року - 23721,99, березень 2022 року - 20542,02, квітень 2022 року - 22195,74, травень 2022 року - 21749,38, червень 2022 року - 21665,27. Всього - 518234,56 грн., середньомісячна заробітна плата - 43186,21 грн. з 01.07.2022 по 30.10.2023 призупинення трудових відносин.
8.          Згідно відомостей з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування індивідуальні відомості про застраховану особу стосовно позивача в період з липня 2022 року по  грудень 2023 року відсутні відомості про нарахування заробітної плати та сплату страхових внесків.
9.          18.12.2023 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення страхових виплат у зв`язку з професійним захворюванням, отриманим за час роботи на підприємстві - відокремлений підрозділ «Шахта «Центральна» Державного підприємства «Торецьквугілля» та надав необхідні для призначення такої виплати документи (зокрема, довідку про заробіток, витяг з наказу).
10.          Листами від 16.01.2024 №    0500-0220-8/4928 та №    0500-0208-8/4772 відповідач повідомив, що відомості про застраховану особу Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування не містять даних по заробітній платі за потрібний розрахунковий період, а саме з жовтня 2022 року по вересень 2023 року. Необхідно долучити довідку про заробітну плату на підставі п. 33 Постанови Кабінету Міністрів України № 1266 «Про обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням.
У зв`язку з вищевикладеним позивачу було відмовлено у призначенні страхової виплати у зв`язку з професійним захворюванням на виробництві.
11.          Позивач з відмовою не погодився, звернувся до суду.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

12.          Позивач вважає, що відмова в призначенні страхових виплат у зв`язку з професійним захворюванням, вимагання довідки про заробітну плату за період, в якому позивач не працював та не отримував заробітну плату через поважні причини, а саме через бойові дії на території міста Торецька, є неправомірною, та спричиняє негативні наслідки у вигляді відсутності грошових (страхових) виплат.
13.          Відповідач у відзиві просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Покликався на те, що розрахунок щомісячної страхової виплати здійснюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячної заробітної плати потерпілого за 12 календарних місяців перед настанням страхового випадку. Страховий випадок з позивачем настав в жовтні 2023 року, про що свідчить акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння), від 25.10.2023 за формою П-4), тому розрахунковий період, за який обчислюється середня заробітна плата позивача є жовтень 2022 року по вересень 2023 року.
Державний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування не містить даних по заробітній платі позивача за потрібний розрахунковий період, а саме з жовтня 2022 року по вересень 2023 року, тому позивачу необхідно долучити довідку про заробітну плату за відповідний період, на підставі пункту 33 Порядку №1266. Після подання позивачем заяви про призначення страхових виплат у зв`язку з професійним захворюванням (повторно) з повним пакетом документів буде розглянуто справу про страхові виплати. Обрахунок середньої заробітної плати, для призначення щомісячної страхової виплати, за розрахунковий період з липня 2021 року по червень 2022 року, за який просить позивач, не передбачено Порядком №1266.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

14.          Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06.05.2024, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 18.07.2024, позов задовольнив частково: 
-          визнано протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови в призначенні щомісячної страхової виплати ОСОБА_1 ;
-          зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.12.2023 про призначення щомісячної страхової виплати з урахування висновків суду викладених у цьому рішенні;
-          в задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
15.          Суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що оскільки в період з жовтня 2022 року по вересень 2023 року (включно) позивачу з поважних причин (призупинено дію трудового договору у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі витягу з наказу № 97К від 01.07.2022) не нараховувалась та не виплачувалась заробітна плата, то розрахунок середньої заробітної плати повинен був здійснюватися виходячи з тарифної ставки (посадового окладу) або її частини, встановленої на день настання права на страхову виплату. У разі коли тарифна ставка (посадовий оклад) не встановлена та відповідні дані відсутні, розрахунок повинен проводитися виходячи з розміру мінімальної заробітної плати (або її частини), встановленого законом на день настання права на страхову виплату.
Проте в порушення вимог Порядку № 1266 відповідачем не було здійснено такого розрахунку.
Також суд зазначив, що вимоги відповідача щодо обов`язку позивача надати довідку про заробітну плату на підставі пункту 33 Постанови Кабінету Міністрів України №?1266 «Про обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням» є необґрунтованими, оскільки, як підтверджується матеріалами справи, позивачем разом із заявою про призначення страхової виплати від 18.12.2023 було надано довідку №?7/282 від 28.11.2023, видану ВП «Шахта «Центральна» ДП «Торецьквугілля», в якій містяться відомості про нараховану та виплачену заробітну плату, а також витяг з наказу №?97К від 01.07.2022, що підтверджує призупинення дії трудового договору як підставу для ненарахування заробітної плати за період з 01.07.2022 по 30.10.2023. Таким чином, відмова відповідача у призначенні позивачу щомісячної страхової виплати є протиправною. 
Щодо вимог позивача про зобов`язання відповідача для призначення щомісячної страхової виплати, здійснити обрахунок середньої заробітної плати за розрахунковий період з липня 2021 по червень 2022 року, то вказаний період виходить за межі 12 місяців з місяця, що передує місяцю настання страхового випадку. Здійснення обрахунку середньої заробітної плати, для призначення щомісячної страхової виплати, за розрахунковий період з липня 2021 року по червень 2022 року, за який просить позивач, не передбачено Порядком №1266.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

16.          Позивач у касаційній скарзі просить скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06.05.2024 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 18.07.2024 в частині відмови у задоволенні позовних вимог, прийняти нове судове рішення, яким зобов`язати ГУ ПФ України в Донецькій області здійснити обрахунок середньої заробітної плати для призначення ОСОБА_1 щомісячної страхової виплати за розрахунковий період з липня 2021 року по червень 2022 року.
17.          Як на підставу касаційного оскарження позивач покликається на відсутність висновку Верховного Суду з питання застосування частини першої статті 36 Закону України від 23.09.1999 № 1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та пунктів 3 і 13 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 №1266 (а саме в частині визначення розрахункового періоду, за який має обчислюватися середня заробітна плата для встановлення щомісячної страхової виплати у зв`язку з професійним захворюванням, за обставин, коли всі дванадцять календарних місяців, що передують місяцю настання права на страхову виплату, підлягають виключенню з розрахункового періоду через наявність поважної причини - як то призупинення дії трудового договору у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України).
18.          Ухвалою Верховного Суду від 25.09.2024 відкрито касаційне провадження з підстав, передбачених п. 3 ч. 4 ст. 328 КАС України.
19.          Відповідач відзиву на касаційну скаргу не подав (ухвалу про відкриття касаційного провадження доставлено до електронного кабінету Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області 25.09.2024).

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

20.          Верховний Суд перевірив правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права у межах доводів касаційної скарги та дійшов такого висновку.
21.          Згідно ст. 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.
22.          Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 № 1105-XIV (далі - Закон № 1105-XIV) визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючим громадянам щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, у разі нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, охорони їхнього життя та здоров`я.
23.          Відповідно до частини 1 статті 1 Закону № 1105-XIV загальнообов`язкове державне соціальне страхування - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає страхові виплати та надання соціальних послуг застрахованим особам за рахунок коштів загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (далі - кошти соціального страхування), коштів державного бюджету та інших джерел, не заборонених законодавством.
Професійне захворювання - захворювання, що виникло внаслідок професійної діяльності застрахованого та зумовлено виключно або переважно впливом шкідливих речовин і певних видів робіт та інших факторів, пов`язаних з роботою.
Страхові випадки:
за соціальним страхуванням від нещасного випадку - нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання (у тому числі встановлене чи виявлене у період, коли потерпілий не перебував у трудових відносинах з підприємством, на якому він захворів), що спричинили застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму; нещасний випадок, що стався, або професійне захворювання, яке виникло внаслідок порушення застрахованим нормативних актів про охорону праці;
за соціальним страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності - подія, з настанням якої виникає право застрахованої особи, членів її сім`ї або іншої особи на отримання відповідно до цього Закону страхових виплат.
24.          Відповідно до статті 29 Закону № 1105-ХІV страхуванню від нещасного випадку підлягають: особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), гіг-контракту, іншого цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання, зокрема які є резидентами Дія Сіті, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів або у фізичних осіб, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах, фізичні особи - підприємці, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню від нещасного випадку на інших підставах.
25.          Статтею 30 Закону № 1105-ХІV визначено, що страховими виплатами є грошові суми, які уповноважений орган управління виплачує застрахованій особі чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.
Страхові виплати складаються із:
1)          щомісячної страхової виплати втраченої заробітної плати (або відповідної її частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата);
2)          страхової виплати у встановлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого);
3)          страхової виплати дитині, яка народилася з інвалідністю внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності;
4)          страхових витрат на професійну реабілітацію та соціальну допомогу;
5)          допомоги по тимчасовій непрацездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.
26.          Відповідно до вимог статті 32 Закону № 1105-ХІV щодо визначення ступеня втрати працездатності потерпілим, Медико-соціальна експертиза стійких обмежень життєдіяльності потерпілих здійснюється МСЕК відповідно до Основ законодавства України про охорону здоров`я. Ступінь втрати працездатності потерпілим установлюється МСЕК і визначається у відсотках професійної працездатності, яку мав потерпілий до ушкодження здоров`я, з урахуванням (за наявності) результатів заключного реабілітаційного обстеження після надання реабілітаційної допомоги мультидисциплінарною командою реабілітаційного закладу, відділення, підрозділу, внесеного до індивідуального реабілітаційного плану. Огляд потерпілого, складання, внесення змін до індивідуальної програми реабілітації проводиться МСЕК відповідно до законодавства.
27.          Відповідно до частини 1 статті 36 Закону № 1105-XIV сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячної заробітної плати, яку потерпілий мав до ушкодження здоров`я. Максимальний розмір щомісячної страхової виплати не може перевищувати чотири мінімальні заробітні плати. Максимальний розмір щомісячної страхової виплати після перерахування відповідно до частини другої статті 31 цього Закону не може перевищувати чотири мінімальні заробітні плати. Мінімальний розмір призначеної щомісячної страхової виплати потерпілому у перерахунку на 100 відсотків втрати професійної працездатності не може бути меншим за мінімальну заробітну плату.
28.          Згідно з частиною 8 статті 36 Закону № 1105-XIV середньомісячна заробітна плата для обчислення суми страхових виплат потерпілому у зв`язку із втраченою ним заробітною платою (або відповідною її частиною) визначається згідно з порядком обчислення середньої заробітної плати для виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, що затверджується Кабінетом Міністрів України.
29.          Відповідно до частини 11 статті 36 Закону № 1105-XIV, якщо на час звернення за страховою виплатою неможливо отримати інформацію про заробітну плату потерпілого до ушкодження здоров`я, сума страхової виплати визначається за чинною на час звернення тарифною ставкою (окладом) за професією (посадою) на підприємстві (в галузі), на якому працював потерпілий, або за відповідною тарифною ставкою (окладом) подібної професії (посади), але не менше розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день звернення.
30.          Механізм обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності (далі - страхові виплати), у разі настання страхового випадку, а також оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів підприємства, установи, організації або фізичної особи, яка використовує працю найманих працівників (далі - роботодавці) визначає Порядок обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 № 1266 (далі - Порядок № 1266).
31.          Відповідно до пункту 3 Порядку № 1266 середньоденна заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період (12 календарних місяців) заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на яку нарахований єдиний внесок та / або страхові внески на відповідні види загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - страхові внески), на кількість календарних днів зайнятості (відповідно до видів страхування - період перебування у трудових відносинах, виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами, проходження служби, провадження підприємницької або іншої діяльності, пов`язаної з отриманням доходу безпосередньо від такої діяльності) у розрахунковому періоді без урахування календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин, - тимчасова непрацездатність, відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами, відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком, відпустка без збереження заробітної плати, призупинення дії трудового договору у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (далі - поважні причини). В такому ж порядку обчислюється середньоденна сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка є працівником або гіг-спеціалістом резидента Дія Сіті, з якої фактично сплачено страхові внески.
32.          Як встановлено судами, в період з 01.07.2022 по 30.10.2023 (день звільнення) відповідно до витягу з наказу ВП «Шахта «Центральна» ДП «Торецьквугілля» № 97К від 01.07.2022 «Про організацію роботи в умовах воєнного стану», з позивачем було тимчасово призупинено дію трудового договору у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, що є поважною причиною, таким чином середньоденна заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) повинна обчислюватися шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період заробітної плати, на яку нарахований єдиний внесок та / або страхові внески на відповідні види загальнообов`язкового державного соціального страхування, на кількість календарних днів зайнятості у розрахунковому періоді.
33.          Згідно з пунктом 11 Порядку № 1266 розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата, є 12 календарних місяців за місцем роботи, де стався страховий випадок, починаючи з місяця, що передує місяцю настання страхового випадку. Якщо застрахована особа перебувала у трудових відносинах менше ніж 12 календарних місяців за місцем роботи, де стався страховий випадок, середня заробітна плата обчислюється за фактично відпрацьовані календарні місяці (з першого до першого числа). У разі коли застрахована особа перебувала у трудових відносинах менше ніж календарний місяць за місцем роботи, де стався страховий випадок, середня заробітна плата обчислюється за фактично відпрацьований час (календарні дні) перед настанням страхового випадку.
34.          Оскільки страховий випадок стався у жовтні 2023 року, відповідно до пункту 11 Порядку № 1266, розрахунковим періодом для обчислення середньої заробітної плати є 12 календарних місяців, що передують цьому місяцю, а саме - з жовтня 2022 року по вересень 2023 року включно.
35.          Відповідно до пункту 12 Порядку № 1266 якщо у розрахунковому періоді перед настанням страхового випадку застрахована особа з поважних причин не мала заробітку або страховий випадок настав у перший день роботи, середня заробітна плата визначається виходячи з тарифної ставки (посадового окладу) або її частини, встановленої на день настання права на страхову виплату. У разі коли тарифна ставка (посадовий оклад) не встановлена та відповідні дані відсутні, розрахунок проводиться виходячи з розміру мінімальної заробітної плати (або її частини), встановленого законом на день настання права на страхову виплату.
36.          Відповідно до пункту 13 Порядку № 1266 середня заробітна плата обчислюється за тією професією (посадою, розрядом, роботою) на підприємстві (в цеху, на дільниці, ділянці), за якою застрахована особа працювала до моменту ушкодження здоров`я і за якою медико-соціальною експертною комісією їй встановлено стійку втрату професійної працездатності.
37.          Враховуючи зазначене вище, колегія суддів дійшла висновку, що у випадку, коли всі дванадцять календарних місяців розрахункового періоду, що передують місяцю настання права на страхову виплату у зв`язку з професійним захворюванням, підлягають виключенню через наявність поважної причини, такої як призупинення дії трудового договору у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (що підтверджується пунктом 3 Порядку № 1266), то для обчислення щомісячної страхової виплати застосовується пункт 12 Порядку № 1266. 
Це означає, що середня заробітна плата для обчислення щомісячної страхової виплати повинна визначатися виходячи з тарифної ставки (посадового окладу) або її частини, встановленої на день настання права на страхову виплату. Якщо такі дані відсутні, розрахунок здійснюється на основі мінімальної заробітної плати (або її частини), встановленої законом на день звернення за виплатою. При цьому розрахунок здійснюється відповідно до тієї професії/посади, за якою застрахована особа працювала до моменту ушкодження здоров`я і за якою медико-соціальною експертною комісією їй встановлено стійку втрату професійної працездатності.
38.          Суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого та правильного висновку, що відповідачем не було здійснено розрахунок середньої заробітної плати відповідно до вимог Порядку №?1266, чим порушено передбачений ним порядок обчислення страхових виплат.
39.          Разом з тим, відсутні правові підстави для покладення на позивача обов`язку надати довідку про заробітну плату на підставі пункту 33 постанови Кабінету Міністрів України №?1266, оскільки у позивача відсутня об`єктивна можливість отримати таку довідку, що зумовлено тим, що в період, який підлягав врахуванню як розрахунковий, дія його трудового договору була призупинена у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, а заробітна плата в цей період не нараховувалась і не виплачувалась.
40.          Враховуючи зазначене, колегія суддів зазначає, що оскаржувані судові рішення прийнято відповідно до норм матеріального та процесуального права, враховано всі обставини справи, тому підстав для задоволення касаційної скарги та скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій немає.
41.          Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд-

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 травня 2024 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2024 року у справі №200/1080/24 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та не оскаржується.

Суддя                                                                                                                      В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                                     О.П. Стародуб

Суддя                                                                                                                      С.Г. Стеценко