Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

       20 червня 2025 року                                          м. Рівне

Справа № 557/1605/24
Провадження № 33/4815/511/25

Суддя Рівненського апеляційного суду – Полюхович О.І.,
з участю:
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , 
захисника – Геруса Б.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Гощанського районного суду Рівненської області від 24 жовтня 2024 року, –

В С Т А Н О В И В:

Постановою Гощанського районного суду Рівненської області від 24 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, та до неї застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з конфіскацією одержаних внаслідок вчинення цього правопорушення грошей в сумі 380 (триста вісімдесят) гривень.
Предмети торгівлі, а саме: 2 (дві) пачки сигарет «Bond» та 2 (дві) пачки «Прима Люкс» постановлено знищити.
З матеріалів справи вбачається, що28.09.2024 року об 11:01 год. в АДРЕСА_1 , фізична особа-підприємець ОСОБА_1 здійснювала продаж тютюновими виробами в приміщенні магазину без наявної ліцензії на здійснення такої діяльності, а саме дві пачки сигарет «Bond» та дві пачки «Прима Люкс», чим порушила ч.22 ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.164 КУпАП.
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову місцевого суду відносно неї скасувати, а провадження у справі закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.        
Зазначає, що 28 вересня 2024 року вона дійсно надала декілька пачок власних цигарок для військовослужбовця з благих намірів, без жодного наміру здійснення торгівлі підакцизним товаром без ліцензії, після чого поліцейськими фактично було здійснено провокаційні дії та сфабриковано справу про адміністративне правопорушення відносно неї, зокрема ними було власноручно написано пояснення від її імені та від імені військовослужбовця. Вказує, що вказані пояснення, написані від її імені поліцейським, через їх незаконність, нею не було підписано.
Доводить, що у наданих адміністративних матеріалах відсутні докази про систематичну діяльність, як і про систематичне одержання прибутку від реалізації, що, відповідно, не утворює складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУПАП, а також відсутні відомості щодо вилучення виручки, одержаної внаслідок вчинення нею адміністративного правопорушення та предмета торгівлі, яке останній ставиться у провину, у зв`язку з чим суд, у разі притягнення її до адміністративної відповідальності, буде позбавлений можливості застосувати такий вид адміністративного стягнення, як штраф з конфіскацією виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі. 
Вказує, що вона є вдовою та матір`ю трьох дітей, зокрема сина – військовослужбовця та доньки – студентки, позитивно характеризується за місцем проживання, жодного разу раніше не притягувалась до будь-якої адміністративної відповідальності, а її фінансовий стан не дозволяє оплатити штраф в сумі 17000 гривень, який на даний час подвоєний до 34000 грн., тим більше за правопорушення, яке нею фактично не було вчинене, а тому вона змушена подавати дану апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції з надією на справедливе та вмотивоване рішення.
Також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.
Відповідно до ст.285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
Постанова відносно ОСОБА_1 винесена 24 жовтня 2024 року без її участі (а.с.12).
Копію постанови ОСОБА_1 було отримано 13 травня 2025 року (а.с.18). 
Апеляційна скарга подана до суду першої інстанції 19 травня 2025 року (а.с.19).
Отже, оскільки строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, то цей строк слід поновити.
Заслухавши доводи ОСОБА_1 та її захисника Геруса Б.І. на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 156839 від 28 вересня 2025 року вбачається, що28.09.2024 року об 11:01 год. в АДРЕСА_1 , фізична особа-підприємець ОСОБА_1 здійснювала продаж тютюновими виробами в приміщенні магазину без наявної ліцензії на здійснення такої діяльності, а саме дві тачки сигарет «Bond» та дві пачки «Прима Люкс», чим порушила ч.22 ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.
Аналізуючи протокол про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що він складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами ст.255 КУпАП України, з додержанням вимог передбачених ст.256 цього Кодексу.
Частиною 1 ст.164 КУпАП України передбачено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення при зазначених у постанові обставинах ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, а саме:
- поясненнями, доданими до протоколу про адміністративне правопорушення відібраними ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ;
- свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 31.07.2023 року;
- фототаблицею до протоколу про адміністративне правопорушення ВАД №156839 від 28.09.2024 року ;
- відеофіксацією за нагрудних камер працівників поліції.
Враховуючи зазначене, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про доведеність вчинення ОСОБА_1  адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, а саме провадження господарської діяльності без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.
Разом з тим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд не в повній мірі дотримався вимог ст.23, 33 КУпАП, в силу яких стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.
Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Малозначність як ознака адміністративного правопорушення характеризується певним ступенем суспільної небезпечності, але таким, що не потребує застосування заходів адміністративного впливу.
Питання про можливість або ж недоцільність звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення в кожному конкретному випадку вирішується правозастосовчим органом (посадовою особою).
Відповідно до ст.33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 зазначив, що згідно з принципом верховенства права - однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄСПЛ, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.
Таким чином, враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу ОСОБА_1 , яка є вдовою та матір`ю трьох дітей, зокрема сина – військовослужбовця та доньки – студентки, позитивно характеризується за місцем проживання, відсутність у матеріалах справи відомостей про те, що вона раніше притягувалася до адміністративної відповідальності, а також відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, апеляційний суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП – у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням, що буде достатнім для досягнення мети адміністративної відповідальності –виховного впливу, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України та недопущення подібної поведінки надалі.

Керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст.294 КУпАП, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Гощанського районного суду Рівненської області від 24 жовтня 2024 року.
Постанову Гощанського районного суду Рівненської області від 24 жовтня 2024 року відносно ОСОБА_1 скасувати.
Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, за його малозначністю на підставі ст.22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович