Справа № 761/10339/24
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/9303/2025
Головуючий у суді першої інстанції: Матвєєва Ю.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.

 
ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
01 липня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:
 
судді-доповідача                              Крижанівської Г.В., 
суддів                                               Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.
при секретарі                                    Шпирук Ю.С.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 лютого 2025 року, ухвалене о 16 год. 36 хв. у м. Києві у складі судді Матвєєвої Ю.О., повний текст якого складено 12 лютого 2025 року, та апеляційну скаргу адвоката Лященко Аліни Михайлівни, подану в інтересах ОСОБА_1 , на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 березня 2025 року, ухвалене у м. Києві у складі судді Матвєєвої Ю.О., повний текст якого складено 03 березня 2025 року, у справі №761/10339/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 , про поділ майна подружжя, визнання грошових коштів об`єктом спільної сумісної власності подружжя та стягнення грошових коштів, та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 ,  про поділ майна подружжя, визнання грошових коштів об`єктом спільної сумісної власності подружжя та стягнення грошових коштів, -
УСТАНОВИВ:
 
У березні 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 , про поділ майна подружжя, визнання грошових коштів об`єктом спільної сумісної власності подружжя та стягнення грошових коштів. Зазначала, що в період з 16 січня 1982 року по 16 березня 2021 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва. В період шлюбу ОСОБА_1 було набуто грошові кошти, які вона вважає об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а саме: 
- кошти в сумі 20 425 500,00 грн., які були перераховані 16 жовтня 2009  року ОСОБА_1 з депозитного рахунку, відкритого на його ім`я на підставі договору банківського вкладу № 2620/01/25036;
- кошти у сумі 20 272 000,00 грн., які були перераховані 16 жовтня 2009  року ОСОБА_1 з депозитного рахунку, відкритого на його ім`я на підставі договору банківського вкладу № 2620/01/25036;
- кошти у сумі 1 000 000,00 доларів США, які були перераховані ОСОБА_1 з депозитного рахунку у ПАТ «Юнекс Банк» на рахунок ОСОБА_3 (двома транзакціями по 500 000,00 доларів США кожна), відповідно до платіжних доручень № 1 від 30 листопада 2012 року та № 2 від 03 грудня 2012 року;
- кошти у сумі 1 500 000,00 доларів США, які були перераховані з поточного рахунку   ОСОБА_1 на рахунок   ОСОБА_3 , відповідно до платіжного доручення від 20 листопада 2012 року № 0408004;
- кошти у сумі 720 162,90 грн., які були перераховані ОСОБА_1 на рахунок ОСОБА_3 в період з 29 січня 2018 року до 07 грудня 2018 року;
- кошти у сумі 133 138,89 доларів США - проценти за розміщення у банківській установі грошових коштів ОСОБА_1 , які нараховані 04 грудня 2014 року;
- у сумі 535 637,00 доларів США - проценти за розміщення у банківській установі грошових коштів ОСОБА_1 , які нараховані 08 серпня 2017 року.
Враховуючи презумпцію спільної сумісної власності подружжя, ОСОБА_2 просила суд визнати об`єктом спільної сумісної власності подружжя грошові кошти у загальній сумі 41 417 662,90 грн. та 3 168 775,89 доларів США, та стягнути з ОСОБА_1 на її користь 1/2 частку вказаних грошових коштів, а саме: 20 708 831,45 грн. та 1 584 387,95 доларів США. 
У грудні 2024 року ОСОБА_1 подав до суду зустрічний позов до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про поділ майна подружжя, визнання грошових коштів об`єктом спільної сумісної власності подружжя та стягнення грошових коштів. Зазначав, що в ході розгляду даної справи йому стало відомо про отримання ОСОБА_2 в період шлюбу сумарного доходу у розмірі 245 885 805 грн., а саме:
- грошових коштів у сумі 177 481 634,62 грн., що були на рахунках ОСОБА_2 , відкритих в АТ «МР Банк» в період з 01 січня 2007 року по 16 березня 2021 року;
- грошових коштів у сумі 915 558,69 доларів США, що були отримані ОСОБА_2 відповідно до заяви № 56065102 від 26 червня 2015 року;
- грошових коштів у сумі 28 450 106,59 грн., що були на рахунку № НОМЕР_1 ФОП ОСОБА_2 , відкритому у АТКБ «ПриватБанк» в період з 01 січня 2007 року по 16 березня 2021 року;
- грошових коштів у сумі 2 049 934,84 грн., що були на рахунку № НОМЕР_2 ФОП ОСОБА_2 , відкритому у АТКБ «ПриватБанк» в період з 01 січня 2007 року по 16 березня 2021 року.
Вказані грошові кошти є об`єктом спільної сумісної власності подружжя та належать йому і ОСОБА_2 , у рівних частках, оскільки набуті подружжям в період шлюбу, з огляду на що  ОСОБА_1  просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь 1/2 частку вказаних грошових коштів, що в загальному розмірі становить 103 990 838,00 грн. та 457 779,34 доларів США.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05 лютого 2025 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 , про поділ майна подружжя, визнання грошових коштів об`єктом спільної сумісної власності подружжя та стягнення грошових коштів, та в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про поділ майна подружжя, визнання грошових коштів об`єктом спільної сумісної власності подружжя та стягнення грошових коштів.
07 лютого 2025 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу, у якій просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 100 000,00 грн.
10 лютого 2025 року ОСОБА_2 подала заяву про відшкодування судових витрат, у якій просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 100 000,00 грн.
Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03 березня 2025 року у задоволені заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у даній справі відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05 лютого 2025 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Просив рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні його зустрічного позову до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про поділ майна подружжя, визнання грошових коштів об`єктом спільної сумісної власності подружжя та стягнення грошових коштів скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким його позовом задовольнити в повному обсязі.Посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Зазначає, що за час подружнього життя, ОСОБА_2 приховувала від нього реальний розмір свого доходу та, зокрема, наявних та отриманих ОСОБА_2 грошових коштів, фактично розпоряджалась грошовими коштами, право на 1/2 частку якими мав він як чоловік ОСОБА_2 . Інформацію про рівень доходу ОСОБА_2 на загальну суму 245 885 805,00 грн. він отримав в ході розгляду даної справи, що було для нього несподівано та повністю змінило його уявлення про дохід ОСОБА_2 . Вказані кошти є об`єктом спільної сумісної власності колишнього подружжя ОСОБА_4 , оскільки були набуті подружжям в період шлюбу. Приховування ОСОБА_2 від нього факту наявності грошових коштів у період з 01.01.2006 по 16.03.2021 та одноосібне рішення ОСОБА_2 щодо використання цих грошових коштів, в тому числі розпорядження грошовими коштами, не можуть змінювати правову природу походження цих коштів та факт належності їх до об`єктів спільної сумісної власності подружжя. Відмовляючи в задоволенні його позовних вимог, суд першої інстанції не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам щодо походження грошових коштів ОСОБА_2 . Так, судом не досліджені виписки по особових рахунках, надані АТ «МР Банк» на виконання ухвали суду про витребування доказів, з яких вбачається що за час спільного проживання ОСОБА_2 отримано сумарний дохід на суму 177 481 634,62 грн., з яких 4 237 490,72 доларів США, 38 039 євро та 6 450 фунтів стерлінгів, який було витрачено ОСОБА_2 без відома та належної згоди ОСОБА_1 . Також судом не досліджено документальне підтвердження отримання ОСОБА_2 готівки у розмірі 915 558,69 доларів США. На виконання ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 10.06.2024 АТ «МР Банк» надало належним чином завірену заяву ОСОБА_2 на видачу готівки № 56065102 від 26.06.2015 на суму 915 558,69 доларів США з автоматизованої банківської системи Б2. Про вказані грошові кошти він дізнався лише в ході розгляду даної справи, тобто ОСОБА_2 здійснювала розпорядження такою значною сумою грошових коштів без його відома та згоди. Також судом не досліджено банківські виписки, що були надані АТ КБ «ПриватБанк» щодо рахунків, відкритих на ім`я ФОП ОСОБА_2 на виконання ухвали суду від 12.09.2024 року про витребування доказів. Рахунки, відкриті в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ФОП ОСОБА_2 існували для отримування грошових коштів, які фактично є доходом від здійснення підприємницької діяльності. Презумпцію спільної сумісної власності доходу від здійснення підприємницької діяльності ОСОБА_2 не спростувала, а тому такий дохід є спільною сумісною власністю подружжя і підлягає поділу між ними. Натомість суд І інстанції дійшов помилкового висновку про неможливість встановлення обставин, що грошові кошти, які обліковувались на рахунках є доходом ФОП ОСОБА_2 у період з 01.01.2007 по 16.03.2021 саме від здійснення підприємницької діяльності. Також судом не досліджено відомості, надані Державною податковою службою України, з яких вбачається, що задекларований дохід ОСОБА_2 становив близько 5 млн. грн.., а грошовий оборот в період з 2007 року по 2021 рік тільки по банківському рахунку ФОП ОСОБА_2 становить близько 30 млн грн. При цьому ОСОБА_2 фактично ніяким чином не пояснює правову природу отриманих нею грошових коштів. Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні вказує, що в матеріалах справи відсутні докази, на підставі яких можливо встановити чистий дохід ФОП ОСОБА_2 при здійсненні нею підприємницької діяльності у спірний період. При цьому ухвалою суду від 21.11.2024 було відмовлено у задоволенні клопотання його представника про витребування доказів з Державної податкової служби України, а саме податкової декларації платника єдиного податку ФОП ОСОБА_2 за період з 16.01.1991 по 16.03.2021, де саме і можливо б було встановити чистий дохід ОСОБА_2 , який нею було отримано в період шлюбу. Таке порушення норм процесуального права судом першої інстанції призвело до ухвалення незаконного судового рішення. Також судом першої інстанції при ухваленні рішення в частині відмови у задоволенні його позовних вимог не враховано висновки щодо застосування норми права в подібних правовідносинах, викладені постановах верховного суду.
Не погоджуючись з додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03 березня 2025 року, адвокат Лященко А.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу. Просила додаткове рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задовольнити в повному обсязі, а рішення в частині відмови в задоволенні заяви ОСОБА_2 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу залишити без змін.Посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що оскільки сторонам було відмовлено у задоволенні позовних вимог як за первісним позовом, так і за зустрічним позовом, а тому, враховуючи принцип пропорційності під час розподілу витрат на професійну правничу допомогу, де сторони просили стягнути по 100 000,00 грн., згідно аналогії ч. 10 ст. 141 ЦПК України, сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній відшкодування судових витрат у зв`язку з відмовою у задоволенні позовів. Ухвалюючи додаткове рішення, суд не врахував кількість наданих ОСОБА_1 послуг з правової допомоги у межах розгляду первісного позову, час, протягом якого надавалися такі послуги, а також не врахував послуги, які надані ОСОБА_2 її представником у розрізі зустрічного позову. Наголошує на тому, що обсяг правової допомоги, наданої представником ОСОБА_1 в межах первісного позову, порівняно з обсягом правової допомоги наданої представником ОСОБА_2 не можна вважати пропорційним.Представником ОСОБА_2 не було подано жодного документа, який міг би вплинути на результат вирішення справи за зустрічним позовом ОСОБА_2 . Розмір наданої правничої допомоги представником ОСОБА_2 за зустрічним позовом очевидно не відповідає заявленій сумі витрат на таку допомогу. Так ОСОБА_2 надавалася правова допомога за зустрічним позовом її представником протягом 2 місяців. При цьому до суду не було подано а ні відзиву на зустрічну позовну заяву, а ні письмових пояснень, а ні будь-якого іншого документу, який би висвітлював позицію сторони відповідача за зустрічним позовом. Вартість послуг участі адвоката в трьох судових засіданнях становить 30 000,00 грн., що виходить за межі розумної та співмірної складності наданих послуг. Вважає, що витрати сторін за первісним позовом та зустрічним позовом - не пропорційні, а тому, жодним чином не можуть розподілятися в рівних частинах на обидві сторони. Також вважає, що судом першої інстанції було безпідставно застосовано аналогію ч. 10 ст. 141 ЦПК України, попри те, що вищевказаною нормою передбачено, що пропорційний розподіл судових витрат застосовується у випадку часткового задоволення позову у разі покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відтак, відсутні підстави для розподілу витрат пропорційно задоволеним вимогам, оскільки суд першої інстанції відмовив у повному обсязі в задоволенні як первісного позову, так і зустрічного.
Адвокат Д`яконова К.І., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , подала відзиви на апеляційні скарги  ОСОБА_1 та його представника адвоката Лященко А.М. на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 лютого 2025 року та додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 березня 2025 року.Просила апеляційні скарги залишити без задоволення, а рішення та додаткове рішення суду першої інстанції залишити без змін.
В судовому засіданні, адвокат Лященко А.М., адвокат Гула М.С., які діють в інтересах ОСОБА_1 , апеляційні скарги підтримали, просили їх задовольнити з наведених у них підстав.
Адвокат Д`яконова К.І., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , проти доводів апеляційних скарг заперечувала, просила апеляційні скарги залишити без задоволення з огляду на їх безпідставність, а рішення та додаткове рішення суду першої інстанції залишити без змін. 
Розглянувши справу в межах доводів апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, з 16 січня 1982 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі.
У шлюбі у них народився син, ОСОБА_3 .
В жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 26 листопада 2020 року у справі № 761/42234/19, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 16 березня 2021 року - позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволено, шлюб, укладений між сторонами - розірвано.
Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не досягнуто згоди щодо поділу майна, набутого подружжям в період шлюбу, та з 29 січня 2020 року в провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває цивільна справа № 367/754/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до  ОСОБА_1 про поділ майна подружжя. Позовні вимоги про поділ грошових коштів подружжя ОСОБА_4 у вказаній справі не заявлялись.
ОСОБА_2 , звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, визнання грошових коштів об`єктом спільної сумісної власності подружжя та стягнення грошових коштів, вказувала, що в період подружнього життя з  ОСОБА_1 останній приховав від неї наявність грошових коштів в загальному розмірі 41 417 662,90 грн. та 3 168 775,89 доларів США, які є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, та в період з 2009 року по 2018 рік ОСОБА_1 здійснював розпорядження цими коштами без відома та згоди ОСОБА_2 , зокрема шляхом їх перерахування на рахунки  ОСОБА_3 та інших осіб. 
Так згідно із копією платіжного доручення № 437268 від 16.10.2009 року АКБ «Форум», доданого до первісного позову   ОСОБА_2 , з рахунку №   НОМЕР_3   у АКБ «Форум», відкритого на ім`я ОСОБА_1 , на рахунок № НОМЕР_4 у АКБ «Форум», відкритого на ім`я ОСОБА_1 , було здійснено переказ грошових коштів у розмірі 20 425 500,00 грн., призначення платежу: часткове повернення депозиту, угода 2620/01/25036 на власний поточний рахунок. Згідно із копією платіжного доручення № 437307 від 16.10.2009, доданого до первісного позову   ОСОБА_2 , з поточного рахунку № НОМЕР_4 у АКБ «Форум», відкритого на ім`я ОСОБА_1 , на поточний рахунок № НОМЕР_5 у АКБ «Форум», відкритого на ім`я ОСОБА_1 , було здійснено переказ грошових коштів у розмірі 20 426 500,00 грн., призначення платежу: переказ коштів з власного рахунку, угода 2620/01/25035 від 16.10.2009 на поповнення власного поточного рахунку.
Відповідно до копії платіжного доручення № 437359 від 16.10.2009 року АКБ «Форум», доданого до первісного позову   ОСОБА_2 , з рахунку № НОМЕР_3 у АКБ «Форум», відкритого на ім`я ОСОБА_1 , на рахунок № НОМЕР_4 у АКБ «Форум», відкритого на ім`я ОСОБА_1 , було здійснено переказ грошових коштів у розмірі 20 272 000,00 грн., призначення платежу: часткове повернення депозиту, угода 2620/01/25036 на власний поточний рахунок. Згідно із копією платіжного доручення №437365 від 16.10.2009, доданого до первісного позову ОСОБА_2 , з поточного рахунку №   НОМЕР_4 у АКБ «Форум», відкритого на ім`я ОСОБА_1 , на поточний рахунок №   НОМЕР_5 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 , здійснено переказ грошових коштів у сумі 20 272 000,00 грн., призначення платежу: переказ коштів на поповнення власного поточного рахунку.
Відповідно до відповіді Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 14.11.2024 №60-11647/24, наданої на виконання ухвали суду від 10.06.2024 про витребування доказів (в частині витребування у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформації щодо поточних та депозитних рахунків, які оформлювались, відкривались ОСОБА_1 за період з січня 2006 по жовтень 2019 року) - Фондом гарантування вкладів фізичних осіб надано виписки по рахунках   ОСОБА_1 за період з дати запровадження тимчасової адміністрації у банку ПАТ «БАНК ФОРУМ» (14.03.2014) по 01.10.2019; відповідно до ст. 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» 04.07.2019 до ЄДРЮО, ФОП та ГО внесено запис про державну реєстрацію припинення ПАТ «БАНК ФОРУМ» як юридичної особи, а отже, ліквідація банку вважається завершеною, а сам банк ліквідованим, у зв`язку з цим всі рахунки клієнтів закриті.
Відповідно до платіжного доручення в іноземній валюті № 1 від 30.11.2012 року ПАТ «Юнекс Банк» з рахунку № НОМЕР_6 у ПАТ «Юнекс Банк», платник ОСОБА_1 , на рахунок № НОМЕР_7 , найменування ОСОБА_5 , було перераховано грошові кошти у розмірі 500 000,00 доларів США.
Згідно із платіжним дорученням в іноземній валюті № 2 від 03.12.2012 року ПАТ «Юнекс Банк» з рахунку № НОМЕР_6 у ПАТ «Юнекс Банк», платник ОСОБА_1 на рахунок № НОМЕР_7 , найменування ОСОБА_5 , було перераховано грошові кошти у розмірі 500 000,00 доларів США.
Аналогічна інформація міститься у довідці ПАТ «Юнекс Банк від 03.12.2012 року №03-3932, відповідно до якої ОСОБА_1 був розміщений строковий депозит у сумі 1 000 000,00 доларів США. 29.11.2012 року грошові кошти разом з нарахованими процентами було повернуто на поточний рахунок   ОСОБА_1 № НОМЕР_6 , після чого вони були перераховані згідно платіжних доручень № 1 від 30.11.2012 та № 2 від 03.12.2012 по 500 000,00 доларів США його сину, ОСОБА_3 в якості допомоги близькому родичу. 
Відповідно до відповіді АТ «ЮНЕКС БАНК» від 04.07.2024 № 2232-БТ, наданої на виконання ухвали суду від 10.06.2024 року про витребування доказів (в частині витребування у АТ «ЮНЕКС «БАНК» інформації щодо поточних та депозитних рахунків, які оформлювались, відкривались ОСОБА_1 за період з січня 2006 року по жовтень 2019 року), фізичній особі ОСОБА_1 в АТ «ЮНЕКС БАНК» було відкрито наступні поточні та депозитні рахунки:
- НОМЕР_8 (код валюти 980) - дата відкриття 03.11.2011 року, дата закриття 11.07.2013;
- НОМЕР_8 (код валюти 840) - дата відкриття 05.08.2011 року, дата закриття 22.12.2016 року;
- НОМЕР_9 (код валюти 840) - дата відкриття 08.08.2011 року, дата закриття 30.11.2012.
Інформація щодо руху коштів на вказаних рахунках міститься на диску DVD, доданому до вказаної відповіті АТ «ЮНЕКС БАНК» та долученому до матеріалів справи.
Станом на жовтень 2019 року (в межах заявлених за первісним позовом ОСОБА_2 позовних вимог), відповідно до виписок, наданих АТ «ЮНЕКС БАНК», ОСОБА_1 не мав відкритих рахунків у вказаній банківській установі та, відповідно, будь-яких грошових коштів, які зберігались на цих рахунках.
Відповідно до платіжного доручення в іноземній валюті або банківських металів № 1 від 20.11.2012 року ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії», копія якого додано до первісного позову   ОСОБА_2 , було здійснено переказ грошових коштів у сумі 1 500 000,00 доларів США, платник:  ОСОБА_6 , одержувач: ОСОБА_7, № рахунку одержувача:   НОМЕР_10 , призначення платежу: HELP FOR RELATIVES (допомога родичам). Аналогічна інформація щодо здійснення вказаного грошового переказу міститься у виписці по особовим рахункам за 20.11.2012 року АТ «МР Банк» (додаток № 1 до вих. 3990 від 07.12.2022).
Крім того, відповідно до квитанцій ПАТ «Сбербанк Росії» № 86083743 від 07.12.2017 року, № 5229317 від 29.01.2018, № НОМЕР_11 від 23.02.2018, № НОМЕР_12 від 30.03.2018, №19323247 від 06.04.2018 року, № 26970573 від 17.05.2018 року, № 28989769 від 29.05.2018 року, № 28989597 від 29.05.2018 року, № 32034734 від 13.06.2018 року, № 45948940 від 27.08.2018 року, № 58214794 від 02.11.2018 року, копії яких додано до первісного позову   ОСОБА_2 ,   ОСОБА_1 здійснювались внесення готівкових коштів на поточний рахунок ОСОБА_3 на загальну суму 715 320,90 грн.
Відповідно до відповіді АТ «МІЖНАРОДНИЙ РЕЗЕРВНИЙ БАНК», який є розпорядником банківської інформації ПАТ «Сбербанк Росії», від 16.07.2024 на виконання ухвали суду від 10.06.2024 (в частині витребування інформації щодо поточних та депозитних рахунків, які оформлювались, відкривались ОСОБА_1 в ПАТ «Сбербанк Росії» за період з січня 2006 року по жовтень 2019 року) - АТ «МР Банк» надано інформацію щодо рахунків, які відкривались   ОСОБА_1 у ПАТ «Сбербанк Росії» у вказаний період (поточних та депозитних) та дати зняття (перерахування) коштів із поточних та депозитних рахунків ОСОБА_1 .
Станом на жовтень 2019 року (в межах заявлених за первісним позовом ОСОБА_2 позовних вимог), відповідно до виписок, наданих АТ «МР Банк», ОСОБА_1 не мав грошових коштів, які б зберігались на рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_1 . 
Відповідно до інформації щодо поточних та депозитних рахунків, які оформлювались (відкривались) та закривались на ім`я   ОСОБА_1 за період січня 2006 року по жовтень 2019 року, наданою АТ «ЗЛАТОБАНК» (вих. № 334/24 від 16.07.2024) на виконання ухвали суду від 10.06.2024 року, у період 2014 року ОСОБА_1 відкривались у АТ «ЗЛАТОБАНК» 23 депозитних рахунки у валюті - гривня, 2 поточних рахунки у валюті - гривня.
Станом на жовтень 2019 року (в межах заявлених за первісним позовом ОСОБА_2 позовних вимог) всі рахунки ОСОБА_1 у АТ «ЗЛАТОБАНК» - закриті, ОСОБА_1 не мав будь-яких грошових коштів, які зберігались на цих рахунках.
В свою чергу, звертаючись до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про поділ майна подружжя, визнання грошових коштів об`єктом спільної сумісної власності подружжя та стягнення грошових коштів,  ОСОБА_1 вказував, що за час спільного життя з ОСОБА_2 в період з 01.01.2007 року по 16.03.2021 року останньою було отримано грошові кошти у загальному розмірі 245 885 805,00 грн., які є об`єктом спільної сумісної власності подружжя та про наявність яких ОСОБА_3 було невідомо. 
Так рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13.03.2015 року у справі № 761/3677/15-ц було задоволено позов  ОСОБА_2 до ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» про погашення ощадних (депозитних) сертифікатів на пред`явника та зобов`язано ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» погасити Ощадні (депозитні) сертифікати на пред`явника Серія СБ номер 003942 від 27 січня 2014 року, Серія СБ номер 003951 від 27 січня 2014 року, Серія СБ номер 003952 від 27 січня 2014 року, Серія СБ номер 003953 від 27 січня 2014 року, Серія СБ номер 003954 від 27 січня 2014 року, Серія СБ номер 003955 від 27 січня 2014 року, Серія СБ номер 003956 від 27 січня 2014 року, Серія СБ номер 003957 від 27 січня 2014 року, Серія СБ номер 003958 від 27 січня 2014 року, шляхом видачі   ОСОБА_2 готівкою через касу ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» в доларах США одноразовою операцією по кожному Ощадному (депозитному) сертифікату на пред`явника, відповідну суму вкладу з нарахованими на даний вклад процентами.
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 09.06.2015 року вказане рішення Шевченківського районного суду м. Києва залишено без змін.
Зазначеним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13.03.2015 у справі № 761/3677/15-ц встановлено, що 27.01.2014 року між ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» та ОСОБА_2 укладено наступні договори банківського вкладу (депозиту) на загальну суму 910 000,00 доларів США:
-№ 3330/005/567231 з видачею купонного ощадного (депозитного) сертифіката на пред`явника, серія та номер СБ 003942, сума вкладу 100 000,00 доларів США, строк отримання (розміщення вкладу): 367 днів, процентна ставка 8,5 %, дата вимоги вкладу: 25.01.2015 року;
-№ 3330/005/567099 з видачею ощадного (депозитного) сертифіката на пред`явника, серія та номер СБ 003951, сума вкладу 105 000,00 доларів США, строк отримання (розміщення вкладу): 367 днів, процентна ставка 8,5%, дата вимоги вкладу: 29.01.2015 року;
-№ 3330/005/567104 з видачею ощадного (депозитного) сертифіката на пред`явника, серія та номер СБ 003952, сума вкладу 105 000,00 доларів США, строк отримання (розміщення вкладу): 367 днів, процентна ставка 8,5 %, дата вимоги вкладу: 29.01.2015 року;
-№3330/005/567128 з видачею ощадного (депозитного) сертифіката на пред`явника, серія та номер НОМЕР_19, сума вкладу 100 000,00 доларів США, строк отримання (розміщення вкладу): 367 днів, процентна ставка 8,5 %, дата вимоги вкладу: 29.01.2015 року;
-№ 3330/005/567139 з видачею ощадного (депозитного) сертифіката на пред`явника, серія та номер СБ 003954, сума вкладу 100 000,00 доларів США, строк отримання (розміщення вкладу): 367 днів, процентна ставка 8,5 %, дата вимоги вкладу: 29.01.2015 року;
-№ 3330/005/567141 з видачею ощадного (депозитного) сертифіката на пред`явника, серія та номер СБ 003955, сума вкладу 100 000,00 доларів США, строк отримання (розміщення вкладу): 367 днів, процентна ставка 8,5 %, дата вимоги вкладу: 29.01.2015 року;
-№ 3330/005/567210 з видачею ощадного (депозитного) сертифіката на пред`явника, серія та номер СБ 003955, сума вкладу 100 000,00 доларів США, строк отримання (розміщення вкладу): 367 днів, процентна ставка 8,5 %, дата вимоги вкладу: 29.01.2015 року;
-№ 3330/005/567215 з видачею ощадного (депозитного) сертифіката на пред`явника, серія та номер СБ 003957, сума вкладу 100 000,00 доларів США, строк отримання (розміщення вкладу): 367 днів, процентна ставка 8,5 %, дата вимоги вкладу: 29.01.2015 року;
-№ 3330/005/567222 з видачею ощадного (депозитного) сертифіката на пред`явника, серія та номер СБ 003958, сума вкладу 100 000,00 доларів США, строк отримання (розміщення вкладу): 367 днів, процентна ставка 8,5 %, дата вимоги вкладу: 29.01.2015 року;
-№3330/005/567104 з видачею ощадного (депозитного) сертифіката на пред`явника, серія та номер СБ 003952, сума вкладу 105 000,00 доларів США, строк отримання (розміщення вкладу): 367 днів, процентна ставка 8,5 %, дата вимоги вкладу: 29.01.2015 року
Вказані вклади після спливу строків розміщення не були повернуті ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії»   ОСОБА_2 , у зв`язку з чим повернення вказаних вкладів із нарахованими процентами здійснювалось на підставі вказаного рішення суду.
Відповідно до заяви про видачу готівки № 56065102 від 26.06.2015 року АТ «МР Банк» було видано ОСОБА_2 готівкові кошти у сумі 915 558,69 доларів США, що у гривневому еквіваленті складає 19 406 245,17 грн. Підстава для видачі вказаних коштів: судове рішення апеляційного суду від 09.06.2015 № 22-ц/796/6962/2015.
Крім того, відповідно до посилань у зустрічній позовній заяві ОСОБА_1 , за час спільного проживання колишнього подружжя   ОСОБА_4 ,   ОСОБА_2 отримано сумарний дохід на суму 177 481 634,62 грн., з яких 4 237 490,72 доларів, 38 039 євро та 6 450 фунтів стерлінгів. 
Відповідно до відповіді АТ «МІЖНАРОДНИЙ РЕЗЕРВНИЙ БАНК», який є розпорядником банківської інформації ПАТ «Сбербанк Росії», від 16.07.2024 року на виконання ухвали суду від 10.06.2024 (в частині витребування інформації щодо поточних та депозитних рахунків, які оформлювались, відкривались ОСОБА_2 в ПАТ «Сбербанк Росії» за період з січня 2006 року по 16.03.2021 року) - АТ «МР Банк» надано інформацію щодо рахунків, які відкривались ОСОБА_2 у ПАТ «Сбербанк Росії» у період з січня 2007 по 16.03.2021 (поточних та депозитних) та дати зняття (перерахування) коштів із поточних та депозитних рахунків ОСОБА_2 - всього 76 файлів у папці «виписки.7z», які містяться на CD-диску, доданому до відповіді АТ «МР Банк».
Отже, грошові кошти, які в період шлюбу перебували на банківських рахунках (поточних та депозитних) як ОСОБА_1 , так і  ОСОБА_2 , та які є предметом спору за первісним позовом ОСОБА_2 та за зустрічним позовом   ОСОБА_1 - використовувались сторонами у період шлюбу шляхом зняття, перерахування тощо, що підтверджується витребуваними на підставі ухвали суду виписками за банківськими рахунками, відкритими на ім`я ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за період 2006 року - 2021 року.
З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 тазустрічних позовних вимог ОСОБА_1 . 
Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні докази того, що на момент розірвання шлюбу на банківських рахунках (поточних, депозитних тощо) сторін перебували грошові кошти, які можуть бути предметом поділу. Сторонами не доведено, що кимось з подружжя було здійснено розпорядження грошовими коштами, які є предметом спільної сумісної власності подружжя, без відома та згоди іншого з подружжя та не в інтересах сім`ї. Також  ОСОБА_1 не доведено належними доказами розміру чистого доходу ФОП  ОСОБА_2 , отриманого в період шлюбу та його використання на свій розсуд, проти волі  ОСОБА_1 та не в інтересах сім`ї, з огляду на що суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні в цій частині зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 . 
Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 лютого 2025 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 , про поділ майна подружжя, визнання грошових коштів об`єктом спільної сумісної власності подружжя та стягнення грошових коштів, сторонами не оскаржене, а тому в колегії суддів відсутні підстави для перевірки правильності висновків суду першої інстанції в цій частині. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині вирішення зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про поділ майна подружжя, визнання грошових коштів об`єктом спільної сумісної власності подружжя та стягнення грошових коштів.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч. 2 ст. 60 СК України).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.
Відповідно до частини 3 статті 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, зокрема гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Частиною 4 ст. 65 Сімейного кодексу визначено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.
Частиною 1 ст. 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України.
Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Згідно з ст. 71 СК України якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до змісту вказаних норм у сімейному законодавстві діє презумпція спільності майна подружжя, при цьому частини чоловіка та дружини є рівними.
Спростувати цю презумпцію може сторона, яка надає докази протилежного, що мають відповідати вимогам належності та допустимості (ст. ст. 77-78 ЦПК України) і це є її процесуальним обов`язком (ст.ст. 12, 81 ЦПК України).
Згідно частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте ними до шлюбу; майно, набуте ними за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно набуте ними за час шлюбу, але за кошти, які належали їм особисто; житло, набуте ними за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»; земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.
Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13.03.2015 року у справі №761/3677/15-ц задоволено позов  ОСОБА_2 до ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» про погашення ощадних (депозитних) сертифікатів на пред`явника та зобов`язано ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» погасити Ощадні (депозитні) сертифікати на пред`явника Серія СБ номер 003942 від 27 січня 2014 року, Серія СБ номер 003951 від 27 січня 2014 року, Серія СБ номер 003952 від 27 січня 2014 року, Серія СБ номер 003953 від 27 січня 2014 року, Серія СБ номер 003954 від 27 січня 2014 року, Серія СБ номер 003955 від 27 січня 2014 року, Серія СБ номер 003956 від 27 січня 2014 року, Серія СБ номер 003957 від 27 січня 2014 року, Серія СБ номер 003958 від 27 січня 2014 року, шляхом видачі   ОСОБА_2 готівкою через касу ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» в доларах США одноразовою операцією по кожному Ощадному (депозитному) сертифікату на пред`явника, відповідну суму вкладу з нарахованими на даний вклад процентами.
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 09.06.2015 року вказане рішення Шевченківського районного суду м. Києва залишено без змін.
Зазначеним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13.03.2015 у справі № 761/3677/15-ц встановлено, що 27.01.2014 року між ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» та ОСОБА_2 укладено наступні договори банківського вкладу (депозиту) на загальну суму 910 000,00 доларів США:
-№ 3330/005/567231 з видачею купонного ощадного (депозитного) сертифіката на пред`явника, серія та номер СБ 003942, сума вкладу 100 000,00 доларів США, строк отримання (розміщення вкладу): 367 днів, процентна ставка 8,5 %, дата вимоги вкладу: 25.01.2015 року;
-№ 3330/005/567099 з видачею ощадного (депозитного) сертифіката на пред`явника, серія та номер СБ 003951, сума вкладу 105 000,00 доларів США, строк отримання (розміщення вкладу): 367 днів, процентна ставка 8,5%, дата вимоги вкладу: 29.01.2015 року;
-№ 3330/005/567104 з видачею ощадного (депозитного) сертифіката на пред`явника, серія та номер СБ 003952, сума вкладу 105 000,00 доларів США, строк отримання (розміщення вкладу): 367 днів, процентна ставка 8,5 %, дата вимоги вкладу: 29.01.2015 року;
-№3330/005/567128 з видачею ощадного (депозитного) сертифіката на пред`явника, серія та номер НОМЕР_19, сума вкладу 100 000,00 доларів США, строк отримання (розміщення вкладу): 367 днів, процентна ставка 8,5 %, дата вимоги вкладу: 29.01.2015 року;
-№ 3330/005/567139 з видачею ощадного (депозитного) сертифіката на пред`явника, серія та номер СБ 003954, сума вкладу 100 000,00 доларів США, строк отримання (розміщення вкладу): 367 днів, процентна ставка 8,5 %, дата вимоги вкладу: 29.01.2015 року;
-№ 3330/005/567141 з видачею ощадного (депозитного) сертифіката на пред`явника, серія та номер СБ 003955, сума вкладу 100 000,00 доларів США, строк отримання (розміщення вкладу): 367 днів, процентна ставка 8,5 %, дата вимоги вкладу: 29.01.2015 року;
-№ 3330/005/567210 з видачею ощадного (депозитного) сертифіката на пред`явника, серія та номер СБ 003955, сума вкладу 100 000,00 доларів США, строк отримання (розміщення вкладу): 367 днів, процентна ставка 8,5 %, дата вимоги вкладу: 29.01.2015 року;
-№ 3330/005/567215 з видачею ощадного (депозитного) сертифіката на пред`явника, серія та номер СБ 003957, сума вкладу 100 000,00 доларів США, строк отримання (розміщення вкладу): 367 днів, процентна ставка 8,5 %, дата вимоги вкладу: 29.01.2015 року;
-№ 3330/005/567222 з видачею ощадного (депозитного) сертифіката на пред`явника, серія та номер СБ 003958, сума вкладу 100 000,00 доларів США, строк отримання (розміщення вкладу): 367 днів, процентна ставка 8,5 %, дата вимоги вкладу: 29.01.2015 року;
-№3330/005/567104 з видачею ощадного (депозитного) сертифіката на пред`явника, серія та номер СБ 003952, сума вкладу 105 000,00 доларів США, строк отримання (розміщення вкладу): 367 днів, процентна ставка 8,5 %, дата вимоги вкладу: 29.01.2015 року
Вказані вклади після спливу строків розміщення не були повернуті ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії»   ОСОБА_2 , у зв`язку з чим повернення вказаних вкладів із нарахованими процентами здійснювалось на підставі вищевказаного рішення суду.
Відповідно до заяви про видачу готівки № 56065102 від 26.06.2015 року АТ «МР Банк» було видано ОСОБА_2 готівкові кошти у сумі 915 558,69 доларів США, що у гривневому еквіваленті складає 19 406 245,17 грн. Підстава для видачі вказаних коштів: судове рішення апеляційного суду від 09.06.2015 № 22-ц/796/6962/2015.
Наведені грошові кошти у сумі 915 558,69 доларів США ОСОБА_1 просив визнати об`єктом спільної сумісної власності подружжя та стягнути з ОСОБА_2 на його користь 1/2 частку цих грошових коштів у сумі 457 779,34 доларів США.
Також, як вбачається зі змісту зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 , за час спільного проживання колишнього подружжя   ОСОБА_4 ,   ОСОБА_2 отримано сумарний дохід на суму 177 481 634,62 грн., з яких 4 237 490,72 доларів, 38 039 євро та 6 450 фунтів стерлінгів. 
Відповідно до відповіді АТ «МІЖНАРОДНИЙ РЕЗЕРВНИЙ БАНК», який є розпорядником банківської інформації ПАТ «Сбербанк Росії», від 16.07.2024 року на виконання ухвали суду від 10.06.2024 (в частині витребування інформації щодо поточних та депозитних рахунків, які оформлювались, відкривались ОСОБА_2 в ПАТ «Сбербанк Росії» за період з січня 2006 року по 16.03.2021 року) - АТ «МР Банк» надано інформацію щодо рахунків, які відкривались ОСОБА_2 у ПАТ «Сбербанк Росії» у період з січня 2007 по 16.03.2021 (поточних та депозитних) та дати зняття (перерахування) коштів із поточних та депозитних рахунків ОСОБА_2 - всього 76 файлів у папці «виписки.7z», які містяться на CD-диску, доданому до відповіді АТ «МР Банк».
За вказаний період ОСОБА_2 мала поточні та депозитні рахунки у ПАТ «Сбербанк Росії» для розрахунків в українських гривнях, російських рублях, доларах США, євро, фунтах стерлінгах. Із вищевказаних виписок по рахункам ОСОБА_2 вбачається, що станом на 16.03.2021 (дата розірвання шлюбу між  ОСОБА_1  та  ОСОБА_2 ), відповідно до виписок, наданих АТ «МР Банк»,   ОСОБА_2 не мала грошових коштів, які б зберігались на рахунках, відкритих на її ім`я. 
Так, із наведених виписок по рахункам   ОСОБА_2 , відкритих у ПАТ «Сбербанк Росії», вбачається загальний рух грошових коштів по цим рахункам за період січня 2007 - березня 2021 року, при чому по кожній виписці по рахунку суми по дебету рахунку документів (суми власних коштів на рахунках) та суми по кредиту рахунків (суми витрачених грошових коштів) документів є рівнозначними.
При цьому, із виписок по рахункам  ОСОБА_2 , відкритих в ПАТ «Сбербанк Росії», які були витребувані на підставі ухвали суду від 10.06.2024 року з АТ «МР Банк», неможливо дійти до висновку, що грошові кошти, які обліковувались на цих рахунках (поточних та депозитних) фізичної особи   ОСОБА_2 , є доходом останньої, який вона отримала за період з січня 2007 року по 16.03.2021 року, в свою чергу, у зустрічному позові  ОСОБА_1 не міститься відповідних обґрунтувань та доказів, що грошова сума у розмірі 177 481 634,62 грн. - є сумою доходу   ОСОБА_2 , яку нею було отримано в період шлюбу та яка була витрачена нею без відома та згоди  ОСОБА_1 .
Крім того, враховуючи факт отримання  ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 915 558,69 доларів США, відповідно до заяви про видачу готівки № 56065102 від 26.06.2015 року на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13.03.2015 року у справі № 761/3677/15-ц, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 09.06.2015, ці грошові кошти дійсно в подальшому могли зараховуватись на рахунки   ОСОБА_2 , відкриті у банківських установах, проте з матеріалів справи, зокрема з банківських виписок по рахункам фізичної особи ОСОБА_2 (поточним та депозитним) неможливо достеменно встановити, що ці ж грошові кошти, отримані нею готівкою 26.06.2015 року у сумі 915 558,69 доларів США, були в подальшому покладені ОСОБА_2 на банківські рахунки, на яких, відповідно, ці грошові кошти в подальшому обліковувались.
ОСОБА_1 не надав суду належних, достатніх та допустимих доказів того, що він не був обізнаний про отримання  ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 915 558,69 доларів США на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13.03.2015 №761/3677/15-ц та що ці грошові кошти були використані  ОСОБА_2 без його згоди та не в інтересах родини.
Аналіз положень закону, які визначають порядок розпорядження майном, що знаходиться у спільній сумісній власності подружжя, зокрема, грошовими коштами, які перебувають на банківських рахунках, дозволяє дійти висновку, що чоловік та дружина розпоряджаються цим майном за взаємною згодою, наявність якої презюмується при укладенні правочинів одним з подружжя.
До аналогічних висновків прийшов Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постановах № 761/32404/14-ц від 19.06.2019 року, №591/6097/19 від 07.06.2023, №295/98/2023 від 05.07.2023.
Таким чином, грошові кошти, які в період шлюбу перебували на банківських рахунках (поточних та депозитних)  ОСОБА_2 та які є предметом спору за зустрічним позовом   ОСОБА_1 ,використовувались сторонами у період шлюбу шляхом зняття, перерахування тощо, що підтверджується витребуваними на підставі ухвали суду виписками за банківськими рахунками, відкритими на ім`я  ОСОБА_2 за період 2006 року - 2021 року.
ОСОБА_1 не надано суду доказів, що розпорядження грошовими коштами, які перебували на банківських рахунках фізичної особи (поточних та депозитних)   ОСОБА_2 в період шлюбу у межах заявлених за зустрічним позовом сум, використовувались не для задоволення потреб сім`ї та всупереч згоди  ОСОБА_1 (без його відома) та не в інтересах сім`ї.
В матеріалах справи відсутні докази, що на момент розірвання шлюбу, укладеного між ОСОБА_1 та  ОСОБА_2 на банківських рахунках (поточних, депозитних тощо) останньої перебували грошові кошти, які можуть бути предметом поділу. ОСОБА_1 не доведено, що ОСОБА_2 було здійснено розпорядження грошовими коштами, які є предметом спільної сумісної власності подружжя, без відома та згоди  ОСОБА_1 та не в інтересах сім`ї.
Також колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині  вимог ОСОБА_1 , що стосуються грошових коштів, які обліковувались на рахунках ФОП  ОСОБА_2 , а саме: на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому у АТ КБ «ПриватБанк» у загальній сумі 28 450 106,59 грн.; на рахунку № НОМЕР_2 у АТ КБ «ПриватБанк» в період з 01.01.2007 по 16.03.2021 у загальній сумі 2 049 934,84 грн., які  ОСОБА_1 вважає доходом ОСОБА_2 , та просить визнати об`єктом спільної сумісної власності подружжя.
Згідно із випискою по рахунку ФОП  ОСОБА_2 № НОМЕР_2 у АТ КБ «ПриватБанк», яку було надано на виконання ухвали суду від 12.09.2024 року, встановлено, що станом на 22.12.2018 (крайня дата формування виписки по вказаному рахунку), на рахунку ФОП  ОСОБА_2 відсутні грошові кошти. Із вказаної виписки по рахунку ФОП  ОСОБА_2 , відкритому у АТ КБ «ПриватБанк» вбачається загальний рух грошових коштів за період з 17.12.2007 року по 22.12.2018 року, суми по дебетовим оборотам по рахунку (суми власних коштів на рахунках) складають 2 051 711,92 грн., суми по кредитовим оборотам по рахунку (суми витрачених грошових коштів) складають 2 049 934,84 грн., вихідний залишок - 0,00 грн. При цьому, із вказаної виписки по рахунку ФОП  ОСОБА_2 неможливо дійти до висновку, що грошові кошти, які обліковувались на цьому рахунку - є доходом  ОСОБА_2 , який вона отримала за період з 01.01.2007 року по 16.03.2021 року.
Відповідно до виписки по рахунку ФОП  ОСОБА_2 № НОМЕР_1 у АТ КБ «ПриватБанк», яку було надано на виконання ухвали суду від 12.09.2024 року, встановлено, що станом на 11.03.2021 (крайня дата формування виписки по вказаному рахунку), на рахунку ФОП  ОСОБА_2 відсутні грошові кошти. Із вказаної виписки по рахунку ФОП  ОСОБА_2 , відкритому у АТ КБ «ПриватБанк» вбачається загальний рух грошових коштів за період з 04.01.2007 року по 11.03.2021 року, суми по дебетовим оборотам по рахунку (суми власних коштів на рахунках) складають 28 450 548,80 грн., суми по кредитовим оборотам по рахунку (суми витрачених грошових коштів) складають 28 450 106,59 грн., вихідний залишок - 323 грн. Аналогічно, із вказаної виписки по рахунку ФОП  ОСОБА_2 неможливо дійти до висновку, що грошові кошти, які обліковувались на цьому рахунку - є доходом  ОСОБА_2 , який вона отримала за період з 01.01.2007 року по 16.03.2021 року.
У відповіді ДПС України від 25.06.2024 № 8154/5/99-00-12-04-02-05, наданої на виконання ухвали суду від 10.06.2024 року, наведено відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків ОСОБА_2 за період І кварталу 1998 року - І кварталу 2021 року.
Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку за період з І кварталу 1998 року по І квартал 2021  ОСОБА_2 :
- за 2000 рік (ІІІ та ІV квартал)  ОСОБА_2 виплачено дохід у розмірі 2 132,20 грн., з якого сума податку на доходи фізичних осіб складає 382,85 грн., відомості щодо нарахованого доходу за вказаний період - відсутні;
- за 2001 рік ОСОБА_2 виплачено дохід у розмірі 11 025,53 грн., з якого сума податку на доходи фізичних осіб складає 2 152,30 грн., відомості щодо нарахованого доходу за вказаний період - відсутні;
- за 2003 рік ОСОБА_2 нараховано дохід у розмірі 7 005,41 грн., виплачено дохід у сумі 5 997,86 грн., з якого сума перерахованого податку на доходи фізичних осіб складає 1 185,29 грн.;
- за 2004 рік ОСОБА_2 нараховано дохід у розмірі 129 480,29 грн., виплачено дохід у сумі 39 440,36 грн., з якого сума перерахованого податку на доходи фізичних осіб складає 1 367,85 грн.;
- за 2005 рік ОСОБА_2 нараховано дохід у розмірі 43 920,17 грн., виплачено дохід у сумі 42 080,51 грн., з якого сума перерахованого податку на доходи фізичних осіб складає 2 160,75 грн.;
- за 2006 рік ОСОБА_2 нараховано дохід у розмірі 10 223,10 грн., виплачено дохід у сумі 130 223,10 грн., з якого сума перерахованого податку на доходи фізичних осіб складає 478,38 грн.;
- за 2007 рік ОСОБА_2 нараховано дохід у розмірі 30 330,71 грн., виплачено дохід у сумі 30 330,71 грн., з якого сума перерахованого податку на доходи фізичних осіб складає 1 247,08 грн.;
- за 2008 рік ОСОБА_2 нараховано дохід у розмірі 18 353,54 грн., виплачено дохід у сумі 18 353,54 грн., з якого сума перерахованого податку на доходи фізичних осіб складає 2 611,80 грн.;
- за 2009 рік ОСОБА_2 нараховано дохід у розмірі 119 229 грн., виплачено дохід у сумі 119 174,43 грн., з якого сума перерахованого податку на доходи фізичних осіб складає 15 251,54 грн.;
- за 2010 рік ОСОБА_2 нараховано дохід у розмірі 50 720,50 грн., виплачено дохід у сумі 50 720,50 грн., з якого сума перерахованого податку на доходи фізичних осіб складає 6 754,79 грн.;
- за 2011 рік ОСОБА_2 нараховано дохід у розмірі 758 562,99 грн., виплачено дохід у сумі 758 562,99 грн., з якого сума перерахованого податку на доходи фізичних осіб складає 7 169,64 грн.;
- за 2012 рік ОСОБА_2 нараховано дохід у розмірі 1 264 232,30 грн., виплачено дохід у сумі 1 264 685,28 грн., з якого сума перерахованого податку на доходи фізичних осіб складає 22 378,36 грн.;
- за 2013 рік ОСОБА_2 нараховано дохід у розмірі 270 514,95 грн., виплачено дохід у сумі 270 514,95 грн., з якого сума перерахованого податку на доходи фізичних осіб складає 16 936,56 грн.;
- за 2014 рік ОСОБА_2 нараховано дохід у розмірі 81 477,41 грн., виплачено дохід у сумі 101 063,25 грн., з якого сума перерахованого податку на доходи фізичних осіб складає 18 563,57 грн.;
- за 2015 рік ОСОБА_2 нараховано дохід у розмірі 72 749,15 грн., виплачено дохід у сумі 73 316,35 грн., з якого сума перерахованого податку на доходи фізичних осіб складає 7 287,60 грн.;
- за 2016 рік ОСОБА_2 нараховано дохід у розмірі 109 888,15 грн., виплачено дохід у сумі 109 888,15 грн., з якого сума перерахованого податку на доходи фізичних осіб складає 17 521,63 грн.;
- за 2017 рік ОСОБА_2 нараховано дохід у розмірі 683 525,81 грн., виплачено дохід у сумі 682 705,50 грн., з якого сума перерахованого податку на доходи фізичних осіб складає 12 152,33 грн.;
-за 2018 рік ОСОБА_1 нараховано дохід у розмірі 783 335,10 грн., виплачено дохід у сумі 778 931,55 грн., з якого сума перерахованого податку на доходи фізичних осіб складає 19 335,82 грн.;
- за 2019 рік ОСОБА_2 нараховано дохід у розмірі 395 241,91 грн., виплачено дохід у сумі 499 273,08 грн., з якого сума перерахованого податку на доходи фізичних осіб складає 19 399,16 грн.;
- за 2020 рік ОСОБА_2 нараховано дохід у розмірі 789 417,67 грн., виплачено дохід у сумі 789 417,67 грн., з якого сума перерахованого податку на доходи фізичних осіб складає 30 855,19 грн.;
- за 2021 рік (І квартал) ОСОБА_2 нараховано дохід у розмірі 67 336 грн., виплачено дохід у сумі 40 000 грн., з якого сума нарахованого податку на доходи фізичних осіб складає 4 913,40 грн.
Слід зазначити, що доходом платника єдиного податку для фізичної особи - підприємця є: дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); вартість безоплатно отриманих протягом звітного періоду товарів (робіт, послуг); винагороди за договорами доручення, комісії, транспортного експедирування, агентськими договорами (без урахування транзитних сум) (пункти 292.1, 292.3, 292.4 статті 292 Податкового кодексу України).
Отже, позивачем за зустрічним позовом   ОСОБА_1 не вірно визначено розмір доходу ФОП  ОСОБА_2 за період з 01.01.2007 року по 16.03.2021 року. Як зазначено у зустрічному позові ОСОБА_1 сума доходу   ОСОБА_2 становить 28 450 106,59 грн. (грошові кошти, які обліковувались на рахунку ФОП  ОСОБА_2 у АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 ) та 2 049 934,84 грн. (грошові кошти, які обліковувались на рахунку ФОП  ОСОБА_2 у АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 ). Вказана інформація спростовується наведеними вище відомостями щодо   ОСОБА_2 з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку, відповідно до якої за період І кварталу 2007 року - І кварталу 2021 року загальна сума виплаченого  ОСОБА_2 доходу складає 5 586 937,95 грн.
Додатково слід зазначити, що ці кошти можуть включати у себе не лише чистий прибуток підприємця, який є об`єктом спільної сумісної власності подружжя в розумінні ч. 2 ст. 61 СК України, але й кошти від собівартості виготовлення та реалізації продукції.
У матеріалах справи відсутні докази, на підставі яких можливо встановити чистий дохід ФОП ОСОБА_2 від здійснення нею підприємницької діяльності у спірний період з січня 2007 року по березень 2021, відповідно до заявлених зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 .
Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.01.2024 № 523/14489/15-ц порядок поділу доходу від здійснення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем між подружжям здійснюється відповідно до вимог ст. 70 СК України.
У вказаній постанові Великою Палатою Верховного Суду зазначено, що при поділі доходу від здійснення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем необхідно враховувати, чи був він використаний проти волі іншого з подружжя та чи використаний в інтересах сім`ї. Суди попередніх інстанцій залишили поза увагою вказані обставини, відмовивши в задоволенні цієї вимоги. Однак якщо колишня дружина використала дохід від здійснення підприємницької діяльності на свій розсуд, проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховала його, такі кошти слід було б врахувати при поділі.
ОСОБА_1 не доведено належними доказами розмір чистого доходу ФОП  ОСОБА_2 , отриманого в період шлюбу та використання  ОСОБА_2  отриманого доходу від здійснення підприємницької діяльності на свій розсуд, проти волі  ОСОБА_1 та не в інтересах сім`ї.
З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання об`єктом спільної сумісної власності подружжя грошових коштів у загальній сумі 207 981 675,00 грн. та 915 558,69 доларів США, стягнення з   ОСОБА_2 на користь   ОСОБА_1 частки цих грошових коштів - у розмірі 103 990 838,00 грн. та 457 779,34 доларів США.
Також, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині ухвалення додаткового рішення про відмову в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про стягнення на користь останнього витрат на правничу допомогу у даній справі та не вбачає підстав для скасування додаткового рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 березня 2025 року.
Відповідно до ст. 133 ЦПК Україна правнича допомога є складовою судових витрат.
Частинами 2-4 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони.
Як вбачається з матеріалів справи, 11.02.2021 між ОСОБА_1 та АО «Ревелін Інформейшен Груп», в особі представника Лященко А.М. укладено договір про надання правової допомоги №11/02/21-1.
22.03.2024 року між ОСОБА_1 та АО «Ревелін Інформейшен Груп», в особі представника Лященко А.М. укладено додаткову угоду № 22/03/2024, згідно з п. 1.1 якої сторони погодили, що гонорар АО «Ревелін Інформейшен Груп за комплексний супровід судової справи № 761/10339/24 становить 100 000,00 грн. Крім того, в матеріалах справи міститься: копія детального опису наданих послуг з професійної правничої допомоги від 07.02.2025 року, копія Акту № 07/02/25 приймання-передачі наданих послуг від 07.02.2025 року., відповідно до якого загальна вартість послуг становить 100 000,00 грн.
Також встановлено, що 16.11.2023 між ОСОБА_2  та адвокатом Д`яконовою К.І. укладено договір про надання правової допомоги. Крім того, в матеріалах справи міститься: копія додатку № 7 від 16.11.2023 р., копія звіту про надані послуги від 07.02.2025р.; копія акту приймання-передачі виконаних робіт від 07.02.2025 року, відповідно до якого загальна вартість послуг становить 100 000,00 грн.
Відтак, надання правничої допомоги як ОСОБА_2 так і ОСОБА_1 адвокатами підтверджується матеріалам справи.  
Разом з тим, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05 вересня 2022 року було відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 , про поділ майна подружжя, визнання грошових коштів об`єктом спільної сумісної власності подружжя та стягнення грошових коштів, та в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про поділ майна подружжя, визнання грошових коштів об`єктом спільної сумісної власності подружжя та стягнення грошових коштів.
У зв`язку з тим, що сторонам було відмовлено у позовних вимогах, а також враховуючи принцип пропорційності під час розподілу витрат на професійну правничу допомогу, де сторони просили стягнути по 100 000,00 грн. витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що згідно аналогії ч. 10 ст. 141 ЦПК України, сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній відшкодування судових витрат.
Колегія суддів відхиляє посилання представника ОСОБА_1 на не співмірність і необґрунтованість заявлених ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу.
У суду першої інстанції були відсутні підстави для висновку, що визначена сума витрат на правову допомогу у розмірі 100 000,00 грн. не відповідає складності справи та є необґрунтованою. До заяви про ухвалення додаткового рішення представником ОСОБА_2 було надано всі необхідні документи для підтвердження витрат на правничу допомогу. 
Крім того, за змістом ст. 137 ЦПК України суд вправі зменшити заявлений до стягнення розмір витрат на правничу допомогу виключно за клопотанням іншої сторони. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Звертаючись до суду першої інстанції із запереченнями на заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення, представник ОСОБА_1 просила відмовити у стягненні з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правову (правничу) допомогу в розмірі 100 000,00 грн. Проте, представником ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів того, що заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката ОСОБА_2 не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт з ціною позову та (або) значенням справи для сторони.
При цьому як ОСОБА_2 так і ОСОБА_1 просили стягнути витрати на правничу допомогу в однаковому розмірі - по 100 000 грн.
Відтак, у колегії суддів відсутні підстави для висновку про те, що судом першої інстанції були порушені вимоги процесуального права при вирішенні питання про відшкодування сторонам витрат на правничу допомогу, або не було враховано певних документів.
Доводи апеляційних скарг ОСОБА_1 та адвоката Лященко А.М., поданої в інтересах ОСОБА_1 , не спростовують висновків суд першої інстанції.
Суд правильно застосував норми матеріального і процесуального права, дав належну оцінку дослідженим доказам.
Враховуючи викладене, апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 лютого 2025 року та додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 березня 2025 року - без змін.
Керуючись ст. 268, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційні скарги ОСОБА_1 та адвоката Лященко Аліни Михайлівни, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 лютого 2025 року та додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 березня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
 
Повне судове рішення складено 03 липня 2025 року.
Суддя-доповідач
Судді