ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2025 року 
м. Київ
справа № 176/429/23 
провадження № 61-16576св24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду (далі - Верховний Суд):головуючого - Крата В. І., суддів: Гудими Д. А., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. (суддя-доповідач)
 
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Повалій Олена Василівна, 
на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 06 серпня 2024 року у складі судді Волчек Н. Ю. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 листопада 2024 року у складі колегії судів: Космачевської Т. В., Максюти Ж. І., Халаджи О. В.
у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Фещук Олени Андріївни,
за участю заінтересованої особи - Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (боржника),
ухвалив постанову про таке:
І. Вступ
1.           У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - державний виконавець) Фещук О. А. щодо зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № НОМЕР_1.
2.           Державний виконавець Фещук О. А. заперечувала проти задоволення скарги.
3.           Суд першої інстанції у задоволенні скарги відмовив і його позицію підтримала апеляційна інстанція.
4.            ОСОБА_1 оскаржив ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду в касаційному порядку. Підставою касаційного оскарження вказав те, що суди порушили норми процесуального права та неправильно застосували норми матеріального права.
5.           Оскаржуване судове рішення переглядається в межах, передбачених статтею 400 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), у зв`язку з чим Верховний Суд вирішує питання права, а не факту.
ІІ. Короткий зміст вимог скарги
6.           Скарга обґрунтована так:
-                  Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області видав виконавчий лист № 176/429/23 про стягнення з Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - ДП «СхідГЗК») на користь ОСОБА_1 120 000,00 грн відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання;
-                  07 травня 2024 року ОСОБА_1 отримав лист від начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - ВПВР) Івана Нещадима від 24 квітня 2024 року про те, що державним виконавцем було винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій за виконавчим листом у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 до 01 січня 2025 року на підставі пункту 1-4 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон від 02 червня 2016 року № 1404-VIII), згідно з яким до 01 січня 2025 року зупиняється вчинення виконавчих дій та заходів примусового виконання рішень (у тому числі накладення арешту на майно та кошти) у виконавчих провадженнях, за якими боржником є ДП «СхідГЗК» (крім рішень про виплату заробітної плати, вихідної допомоги, інших виплат (компенсацій), що належать працівнику у зв`язку з трудовими відносинами, про відшкодування матеріальної (майнової), завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, про стягнення аліментів, про стягнення заборгованості із сплати внесків до фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування і заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування);
-                  дії державного виконавця щодо зупинення вчинення виконавчих дій є незаконними, оскільки на підставі судового рішення у цій справі стягнуто з ДП «СхідГЗК» на користь ОСОБА_1 кошти в рахунок відшкодування моральної шкоди, яка заподіяна ушкодженням здоров`я;
-                  законодавець чітко вказав, що слід вважати моральною шкодою, заподіяною внаслідок ушкодження здоров`я внаслідок порушення трудових прав, відповідно, і права на безпечні умови праці. Така заподіяна шкода вважається саме моральною, а що підпадає під визначення матеріальної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, законодавець не визначив;
-                  моральна шкода, заподіяна ушкодженням здоров`ю, в цій справі підпадає під визначення «інших виплат (компенсацій), що належать працівнику у зв`язку з трудовими відносинами», оскільки відповідні вимоги та судове рішення за такими вимогами обґрунтовані приписами Кодексу законів про працю України                     (далі - КЗпП);
-                  якщо працівнику належать до отримання певні кошти і право на них виникло відповідно до приписів КЗпП, то їх слід вважати виплатами (компенсаціями), що належать працівнику у зв`язку з трудовими відносинами. Інших правовідносин між ОСОБА_1 (стягувачем) і роботодавцем (боржником) не виникало. Вимоги стягувача до боржника в цьому випадку обґрунтовуються виключно як вимоги працівника до роботодавця і підставою таких вимог є ушкодження здоров`я під час виконання умов трудового договору;
-                  державний виконавець не врахувала, що дія пункту 1-4 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону від 02 червня 2016 року № 1404-VIIІ не передбачає безумовного зупинення всіх виконавчих проваджень, боржником за якими є ДП «СхідГЗК», а встановлює певні винятки, за наявності яких виконавчі провадження не підлягають зупиненню. Такі винятки наявні у цій справі, оскільки відшкодовується шкода, заподіяна ушкодженням здоров`я. Відшкодування цієї шкоди відноситься до виплат (компенсацій), що належать працівнику у зв`язку з трудовими відносинами.
7.           Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив:
- визнати неправомірними дії державного виконавця ВПВР Фещук О. А. щодо зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 на підставі пункту 1-4 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону від 02 червня 2016 року № 1404-VIIІ;
- скасувати постанову про зупинення вчинення виконавчих дій;
- зобов`язати ВПВР поновити вчинення виконавчих дій з виконання виконавчого листа про стягнення з ДП «СхідГЗК» на його користь 120 000,00 грн відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я внаслідок хронічного професійного захворювання.
IIІ.Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
8.           Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 06 серпня 2024 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 13 листопада 2024 року,у задоволенні скарги відмовлено. 
9.           Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з таких мотивів: 
- відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я не входить до переліку виключень, зазначених у пункті 1-4 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону від 02 червня 2016 року № 1404-VIIІ, та не відноситься до заробітної плати, вихідної допомоги, інших виплат (компенсацій), що належать працівнику у зв`язку з трудовими відносинами;
- державний виконавець діяла відповідно до Закону від 02 червня 2016 року № 1404-VIIІ, тому скарга є необґрунтованою.
ІV. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала 
10.        У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Повалій О. В. просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду і ухвалити нове рішення про задоволення скарги.
11.        Касаційна скарга мотивована такими обставинами:
- суд апеляційної інстанції застосував висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 01 лютого 2023 року у справі № 165/1292/21, які стосувалися виключно тлумачення положень іншого закону, однак при цьому не взяв до уваги висновки, яких Верховний Суд дійшов у постанові від 20 червня 2019 року у справі № 336/9595/14, де вказано, що під виплатою слід розуміти не тільки форми оплати праці у вигляді заробітної плати та інших видів трудових виплат, а й інші трудові виплати, віднесені до обов`язку роботодавця;
- наразі відсутній висновок Верховного Суду з приводу того, як саме слід тлумачити перелік виключень, визначених в пункті 1-4 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону від 02 червня 2016 року № 1404-VIII;
- ОСОБА_1 пред`явив до виконання виконавчий лист задовго до того, як набрав чинності Закон України від 07 лютого 2024 року № 3577-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення платоспроможності окремих державних підприємств у сфері енергетики, що перебувають у критичному стані» (далі - Закон від 07 лютого 2024 року № 3577-ІХ), яким розділ ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону від 02 червня 2016 року № 1404-VIII доповнений пунктом 1-4;
- наведене у пункті 1-4 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону від 02 червня 2016 року № 1404-VIII серед винятків формулювання «інших виплат (компенсацій), що належить працівнику у зв`язку з трудовими відносинами, про відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю» безумовно включає в себе відшкодування (компенсацію) моральної шкоди працівнику роботодавцем, оскільки таке відшкодування напряму залежить від існування трудових відносин та випливає з них;
- компенсація моральної шкоди є виплатою, яка належить працівнику у зв`язку з трудовими відносинами, і вимоги ОСОБА_1 як стягувача до ДП «СхідГЗК» як боржника обґрунтовуються виключно як вимоги працівника до роботодавця і підставою таких вимог є ушкодження здоров`я при виконанні умов трудового договору;
- зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа № 176/429/23 значною мірою порушує право ОСОБА_1 на відшкодування йому моральної шкоди, факт завдання якої встановлений судом, позбавляє його одного з основних джерел доходу після втрати ним значного відсотка працездатності.
V. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
12.        13 січня 2025 року представник Міністерства юстиції України подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, у якому навів такі мотиви для відмови у задоволенні касаційної скарги:
- твердження ОСОБА_1 про те, що «наведене у Законі серед винятків формулювання «інших виплат (компенсацій), що належать працівнику у зв`язку з трудовими відносинами, про відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю» безумовно включає в себе відшкодування (компенсацію) моральної шкоди працівнику роботодавцем, оскільки таке відшкодування напряму залежить від існування трудових відносин та випливає з них» не має законного обґрунтування;
- ОСОБА_1 не враховано, що предметом розгляду його скарги є постанова державного виконавця про зупинення вчинення виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний виконати вимоги Закону від 02 червня 2016 року    № 1404-VIII, при цьому виконання судового рішення зупиняється, а не скасовується, обґрунтування позовних вимог у скарзі на дії державного виконавця не розглядаються;
- посилання ОСОБА_1 на те, що зупинення виконавчого провадження призводить до порушення його прав на отримання відшкодування моральної шкоди, несвоєчасного виконання судового рішення, не є підставою для задоволення скарги, оскільки обов`язковою передумовою для задоволення скарги в порядку судового контролю за виконанням судових рішень є встановлення неправомірності оскаржуваного рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби;
- Закон від 07 лютого 2024 року № 3577-ІХ, на підставі якого зупинили провадження, передбачає тимчасове зупинення вчинення виконавчих дій та заходів примусового виконання рішень у виконавчих провадженнях, за якими боржником є ДП «СхідГЗК», до 01 січня 2025 року, з метою забезпечення сталого видобутку вугілля в умовах воєнної агресії, виплати заробітних плат та безпеки працівників, технічного забезпечення та захисту від техногенних катастроф;
- на цей час виконавчі дії у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 поновлені;
- Верховний Суд вже відмовляв у відкритті касаційного провадження за подібними касаційними скаргами (ухвали від 10 вересня 2024 року у справі № 176/245/23, від 02 жовтня 2024 року у справі № 176/2467/23).
VІ. Рух справи в суді касаційної інстанції
13.        У грудні 2024 року представник ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення судів першої та апеляційної інстанцій.
14.        Ухвалою Верховного Суду від 03 січня 2025 року відкрито касаційне провадження та витребувано матеріали справи з суду першої інстанції.
15.        20 січня 2025 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.
16.        Ухвалою Верховного Суду від 28 травня 2025 року справу призначено до судового розгляду.
VIІ. Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій
17.        Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ДП «СхідГЗК» про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з отриманим професійним захворюванням задоволено частково. Стягнуто з ДП «СхідГЗК» на користь ОСОБА_1 120 000,00 грн відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання з урахуванням податків з доходів фізичних осіб. У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
18.        Постановою головного державного виконавця ВПВР управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Загребельською Д. С. від 03 липня 2023 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа № 176/429/23, виданого 31 травня 2023 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області.
19.        21 березня 2024 року державний виконавець Фещук О. А. винесла постанову про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа № 176/429/23, виданого 31 травня 2023 року, у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 на підставі пункту 1-4 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону від 02 червня 2016 року № 1404-VIII до 01 січня 2025 року.
20.        У листі ВПВР зазначено, що згідно з даними автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні у ВПВР перебуває зведене виконавче провадження № 71263686, до складу якого входить 855 виконавчих проваджень про стягнення коштів з ДП «СхідГЗК», в тому числі і виконавче провадження № НОМЕР_1. Керуючись пунктом 1-4 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, державним виконавцем винесено постанови про зупинення вчинення виконавчих дій до 01 січня 2025 року.
VІІІ. Позиція Верховного Суду
21.        Переглянувши оскаржувані судові рішення в межах розгляду справи судом касаційної інстанції (див. пункт 5), Верховний Суд зазначає наступне.
22.        У цій справі підлягає перевірці обґрунтованість розгляду судами скарги ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця щодо зупинення виконавчого провадження в порядку цивільного судочинства.
23.        Так, судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції (частина перша статті 447 ЦПК). 
24.        Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права (стаття 447-1 ЦПК).
25.        Відповідно до частини першої статті 448 ЦПК скарга подається стороною виконавчого провадження до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. 
26.        Учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб (частина перша статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС)).
27.        Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 ЦПК).
28.        Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК).
29.        Верховний Суд раніше висловлював правову позицію щодо застосування відповідних норм права, що враховується у цих правовідносинах відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК.
30.        У постановах від 14 березня 2018 року у справі № 660/612/16-ц, від 13 лютого 2019 року у справі № 808/2265/16 Велика Палата Верховного Суду сформулювала висновок про поширення юрисдикції адміністративного суду на спори щодо судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій.
31.        Згідно з правилами адміністративного судочинства щодо особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця за частиною першою статті 287 КАС учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Також порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби встановлено Законом від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, згідно із частиною першою статті 74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Відповідно до статті 30 Закону від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, якою врегульовано особливості виконання кількох рішень у разі надходження на виконання кількох виконавчих документів щодо одного боржника, виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження. Виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження. При цьому законодавство не передбачає порядку розгляду скарг на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій. Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що саме в таких випадках (оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій) згідно з частиною першою статті 287 КАС відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 березня 2018 року у справі № 660/612/16-ц, від 12 вересня 2018 року у справі № 906/530/17, від 17 жовтня 2018 року у справах № 927/395/13, № 5028/16/2/2012, від 05 грудня 2018 року у справі № 904/7326/17, від 13 лютого 2019 року у справі № 808/2265/16, від 10 квітня 2019 року у справі № 908/2520/16, від 05 червня 2019 року у справі № 911/100/18). 
32.        Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала, що для визначення предметної юрисдикції, зокрема й стосовно судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця, вирішальне значення має суть оспорюваних дій (див., наприклад, постанову Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 908/2349/14 (провадження № 12-49гс19)).
33.        Суд касаційної інстанції перевіряє дотримання загальними судами правил юрисдикції незалежно від наявності відповідних доводів у касаційній скарзі; при встановленні порушення правил юрисдикції загальних судів, суд касаційної інстанції закриває провадження у справі повністю або у відповідній частині позовних вимог (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 12 червня 2023 року у справі № 676/7428/19 (провадження № 61-361сво22)).
34.        У справі, що переглядається, судами встановлено, що виконавче провадження № НОМЕР_1 щодо виконання виконавчого листа про стягнення з ДП «СхідГЗК» на користь ОСОБА_1 120 000,00 грн відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання, входить до складу зведеного виконавчого провадження № 71263686, яке перебуває на виконанні у ВПВР і стосується рішень судів різних юрисдикцій            (див. пункт 20).
35.        Суди не звернули уваги на те, що для визначення предметної юрисдикції, зокрема й стосовно судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності виконавця, вирішальне значення має сутність оспорюваних дій.
36.        Суди не врахували, що оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.
37.        Поза увагою судів залишилось те, що суди перевіряють дотримання судом першої інстанції правил юрисдикції незалежно від наявності відповідних доводів у заяві, відзиві, скарзі; при встановленні порушення правил юрисдикції судом першої інстанції, суд апеляційної інстанції закриває провадження у справі повністю або у відповідній частині позовних вимог.
38.        З урахуванням того, що суди не встановили, що на момент зупинення вчинення виконавчих дій виконавче провадження № НОМЕР_1 було виведено зі зведеного виконавчого провадження № 71263686, підстав для розгляду цієї справи у порядку цивільного судочинства немає.
39.        За таких обставин оскаржені судові рішення слід скасувати і закрити провадження у цій справі, оскільки спір не підлягає розгляду в порядку цивільного, а має розглядатися в порядку адміністративного судочинства.
40.        Аналогічний за змістом висновок зробив Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05 травня 2025 року у справі № 176/1715/23 (провадження № 61-13883сво24).
ІХ. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
41.        Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (частина третя статті 400 ЦПК).
42.        Ураховуючи порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права щодо правил юрисдикції загальних судів, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно задовольнити частково, судові рішення скасувати, провадження у справі закрити, повідомити ОСОБА_1 , що розгляд цієї справи віднесений до юрисдикції адміністративного суду.
43.        Оскільки касаційний суд вирішив на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК закрити провадження у справі, то він відповідно до частини першої статті 256 ЦПК роз`яснює ОСОБА_1 його право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звернутися до Верховного Суду із заявою про направлення справи до суду адміністративної юрисдикції.
Із цих підстав,
керуючись статтями 400, 402, 409, 414, 416, 419 ЦПК, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
1.                 Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Повалій Олена Василівна, задовольнити частково.
2.                 Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 06 серпня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 листопада 2024 рокускасувати.
3.                 Провадження у справі № 176/429/23 за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Фещук Олени Андріївни щодо зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, за участю заінтересованої особи - Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (боржника), закрити.
4.                 Повідомити ОСОБА_1 , що розгляд цієї справи віднесений до юрисдикції адміністративного суду.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий Судді: | В. І. Крат Д. А. Гудима І. О. Дундар Є. В. Краснощоков П. І. Пархоменко