УХВАЛА

 
28 липня 2025 року
м. Київ
справа № 243/6179/24
провадження № 51-2894ск25
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду  у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 ,  

перевіривши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Слов`янського міськрайонного суд Донецької області від 19 грудня 2024 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 17 квітня 2025 року,
встановив:
Вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 грудня 2024 року  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за частиною 2 статті 309, частиною 3 статті 307 Кримінального кодексу України (далі - КК) із застосуванням статті 70 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією майна.
Постановлено початок строку покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня набрання вироком законної сили, зарахувавши йому на підставі частини 5 статті 72 КК у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 30 травня 2024 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили залишено без змін обраний відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Також, цим вироком засуджено ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , щодо яких судові рішення в касаційному порядку не оскаржуються.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17 квітня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, а вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 грудня 2024 року щодо ОСОБА_4 - без змін.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що засуджений не погоджується з вказаними судовими рішеннями щодо нього. 
Перевіривши касаційну скаргу засудженого на відповідність вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.
Так, відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК.
Згідно з статтею 436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:
 - залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення;
 - скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;
 - скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;
 - змінити судове рішення.
Однак, у прохальній частині касаційної скарги засуджений просить: «змінити судове рішення в частині строку покарання та визначити покарання (строк) нижче від найнижчої межі статті і частини обвинувачення (частина 3 статті 307, частина 2 статті 309 КК)». При цьому, засуджений не зазначає назву суду, дату рішення, яке він просить змінити, при тому, що у вступній та мотивувальній частинах касаційної скарги оскаржує як вирок суду першої інстанції від 19 грудня 2024 року, так і ухвалу апеляційного суду від 17 квітня 2025 року щодо нього. Також, касаційні вимоги засудженого є нечіткими та не конкретними, оскільки засуджений не конкретизує вид та міру покарання за вказаними статтями КК. 
Тобто такі вимоги касаційної скарги не узгоджуються з положеннями статті 436 КПК. 
Зазначені обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
За таких обставин, на підставі частини 1 статті 429 КПК колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу захисника та надати йому строк для усунення недоліків.
Відповідно до статті 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Згідно з вимогамичастини 4 статті 429 КПК залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.
Колегія суддів роз`яснює, що усунення недоліків зазначеної скарги слід здійснити шляхом внесення нового тексту касаційної скарги з урахуванням вимог цієї ухвали та з дотриманням положень статті 427 КПК.
Водночас, звертаємо увагу засудженого на те, що він не позбавлений права самостійно звернутися за правовою допомогою до Регіональних центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги, що регулюється статтею 59 Конституції України, частиною 2 статті 8 Кримінально-виконавчого кодексу України, пунктами 7, 9 частини 1 статті 14 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».
Тобто для засуджених до покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або обмеження воліна час підготовки ними заяв про перегляд судових рішень, які набрали законної сили і за якими таким особам було призначено відповідне покарання, законом встановлено гарантії та права на правову допомогу.
На підставі наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд 
 
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Слов`янського міськрайонного суд Донецької області від 19 грудня 2024 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 17 квітня 2025 року залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали. 

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1                             ОСОБА_2                                   ОСОБА_3