Справа № 451/134/25 
Провадження № 33/4808/346/25 
Категорія ст.124 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Васильковський В. В. 
Суддя-доповідач Шигірт Ф.С. 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Шигірта Ф.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Коломийського міськрайонного суду від 02 квітня 2025 року відносно нього, –

в с т а н о в и в:
Вказаною постановою ОСОБА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу 850 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.
Згідно постанови,  ОСОБА_1 , 22.01.2025 року о 15 год. 45 хв., у с. Стоянів, вул. Стуса, 65, Шептицького району, Львівської області, керуючи транспортним засобом «IVECO 35S13», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив здійснення з автомобілем «MERCEDES BENZ», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попереду. Внаслідок чого, автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди, травмованих немає, чим порушив п. 12.1 ПДР – водій транспортного засобу не врахував безпечної швидкості руху, особливостей вантажу, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Такими діями  ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.124 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова суду є незаконна та необґрунтована, винесена без всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин події. Стверджує, що суд проігнорував його право мати захисника. Вважає, що посилання суду про систематичні неявки в судові засідання без поважних причин є безпідставні, оскільки змоги з`явитися в судові засідання в нього не було з поважних причин, про що були подані відповідні клопотання про їх перенесення, однак це судом враховано не було. Не визнає свою вину у скоєному, та в письмових поясненнях вказував, що водій автомобіля Мерседес різко загальмував без причини, чим порушив п.12.9Г ПДР України.
Просить постанову суду скасувати, а провадження у справі відносно нього закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду засобами зв`язку, які були ним вказані у його клопотанні, проте в судове засідання не з`явився та про відкладення апеляційного розгляду клопотань не заявив.
Потерпілий ОСОБА_2 також був належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду, проте в судове засідання не з`явився та про відкладення розгляду клопотань не подав.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.
Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов?язаний повно, всебічно та об`єктивно з?ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за обставин, наведених в оскаржуваній постанові, суд першої інстанції дійшов правильних висновків.
Апеляційний суд звертає увагу, що доводи ОСОБА_1 про те, що судом першої інстанції було порушено його право на захист, оскільки розгляд справи було проведено без його участі, є безпідставними.  ОСОБА_1 повідомлявся належним чином про час та місце судових засідань суду першої інстанції, а тому мав реальну можливість прийняти в них участь самостійно, або через захисника, організувавши свій ефективний захист. Однак цим правом він не скористався і подавав клопотання про відкладення розгляду справи без зазначення обставин, що унеможливлюють його явку до суду. Зайнятість на роботі не може бути підставою для багаторазових відкладень судового розгляду, а тому суд першої інстанції правомірно розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 .
Апеляційні доводи апелянта про його невинуватість в ДТП не є переконливими і спростовуються матеріалами, які містяться в справі.
Суд належним чином дослідив усі обставини справи та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винуватим у вчиненому правопорушенні. При цьому суд на підтвердження його винуватості послався на докази, які є узгоджуються між собою та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають. 
Наведені апелянтом доводи не спростовують висновку суду, оскільки з них неможливо зробити висновки щодо його невинуватості.
Обставини справи, які були встановлені судом та зазначені у постанові підтверджуються безпосередньо дослідженими судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 №227621 (а.с.1); план-схемою ДТП (а.с.2); поясненнями учасників ДТП (а.с. 3, 4); фотознімками події (а.с. 5).
Відповідно до п. 12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
При цьому суд правильно прийшов до висновків, що ОСОБА_1 , керуючи ТЗ «IVECO 35S13», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив здійснення з автомобілем «MERCEDES BENZ», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попереду, внаслідок чого, автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди.
Твердження апелянта не дають підстав зробити висновки, що ДТП настала внаслідок неправомірних дій водія ОСОБА_2 , оскільки будь-яких доказів про те, що останній різко загальмував без причини в матеріалах справи немає.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновків, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим та вмотивованим, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, - 

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Коломийського міськрайонного суду від 02 квітня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя                                                                                Ф.С. Шигірт