РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2025 року 
м. Рівне

Справа № 557/1719/23
Провадження № 22-ц/4815/616/25

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Ковальчук Н. М.,
суддів: Хилевича С. В., Шимківа С. С. 
секретар судового засідання – Пиляй І. С.,

учасники справи: 
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі - ОСОБА_2 , 
Гощанська селищна рада Рівненської області,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Гощанського районного суду Рівненської області від 22 січня 2025 року, ухвалене у селищі Гоща, у складі судді Тишкуна П. В., повний текст складено 20.02.2025 року,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2023 року з позовом до ОСОБА_2 та Гощанської селищної ради звернулася ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з 01 липня 2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позовних вимог вказувала, що у 1983 році помер її чоловік ОСОБА_4 , а з липня 2017 року перейшла проживати до ОСОБА_3 , який був одиноким, батьки його померли, а дітей він не мав. Вони постійно проживали однією сім`єю з ОСОБА_3 до дня його смерті у його будинку по АДРЕСА_1 . Позивачка вказує, що проживали з ОСОБА_3 як чоловік та дружина, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, всі сімейні питання ділили разом. ОСОБА_3 хворів на цукровий діабет, мав ожиріння, хронічну серцево-легеневу недостатність і вона допомагала йому обслуговувати себе, купувала ліки, продукти харчування, готовила їжу. За весь час проживання виконували права та обов`язки подружжя, хоча офіційно шлюб не був зареєстрований. Комунальні послуги ОСОБА_3 оплачував самостійно з мобільного додатку. Від ускладнення хвороб у віці 49 років ОСОБА_3 раптово помер, вони не зареєстрували шлюб офіційно і він не встиг написати заповіт. Вона провела його поховання та оплатила жалобний обід, що підтверджується відповідними довідками. 
Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок в якому вони спільно проживали по АДРЕСА_1 та земельна ділянка для будівництва та обслуговування цього господарських. 
Спадкоємців після смерті ОСОБА_3 не має, дітей він не мав, батьки померли, тому відповідачем є Гощанська селищна рада.
Відповідач ОСОБА_2 не є спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_3 , оскільки у родинних відносинах не перебував, а до участі у справі позивачка притягнула його тому, що він стверджує факт свого проживання з покійним однією сім`єю так як є його похресником.
Позивачка вважає себе спадкоємцем за законом четвертої черги, як особа яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а тому звернулася до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, однак їй було роз`яснено  про необхідність встановити в судовому порядку факт проживання однією сім`єю із спадкодавцем. 

Рішенням Гощанського районного суду Рівненської області від 22 січня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Гощанської селищної ради про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу відмовлено.

На рішення суду першої інстанції  ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, оскільки вважає рішення незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Автор апеляції посилається на те, що суд першої інстанції, відмовляючи у позові, вказав, що позивачкою в ході судового розгляду не надано достатніх, належних та достовірних доказів на підтвердження своїх вимог, а факт спільного постійного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільного бюджету/витрат зі спадкодавцем нею не доведений. Такий висновок суду є незаконним. Суд не врахував рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 року за № 5-рп/99 в якому визначено офіційне тлумачення терміну «член сім`ї», та норми сімейного законодавства, які регулюють правовідносини у справах про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка і жінки. Судом не взято до уваги довідки відділу ЦНАП Гощанської селищної ради вих.№ 09-03-04/201 від 05.12.2022 в якій чітко зазначено, що ОСОБА_1 проживала без реєстрації в будинку АДРЕСА_1 . Натомість, суд у рішенні зазначив, що з довідки ЦНАП про місце проживання позивачки, виданої вже після смерті ОСОБА_3 05.12.2022, неможливо встановити періоди такого проживання, і чи взагалі ОСОБА_1 проживала за вказаною адресою за життя спадкодавця ОСОБА_3 . 
Свідки, допитані у судовому засіданні,  підтвердили те, що з  ОСОБА_3  вона  проживала однією сім`єю,  свідки приходили у гості, підтвердили придбання  речей у будинок спільно(шафу, диван, вели будівництво).  
Апелянт вказує, що хоча вона прописана за адресою АДРЕСА_2 , однак весь час проживала з ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 . Цей факт підтвердила селищна рада про що видала довідку за вих. № 09-03-04/201 від 05.12.2022. 
Суд безпідставно не врахував її докази, пояснення свідків, які допитані за її клопотанням і які підтвердили проживання позивачки з померлим ОСОБА_3 однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з 2017 року до дня його смерті. 
Суд безпідставно взяв до уваги свідчення свідків зі сторони відповідача ОСОБА_2 , який не має відношення до спадкового майна ОСОБА_3 , не міг проживати з покійним однією сім`єю, бо був неповнолітнім і проживав разом із своїми батьками. Суд своє рішення обгрунтував тільки свідченнями осіб, які клопотав допитати ОСОБА_2 , ці свідчення є надуманими, неправдивими. Однак, суд на підставі цих свідчень зробив незаконний висновок, що докази, надані стороною відповідача, ставлять під сумнів версію подій, викладену позивачкою в позовній заяві про те, що вона постійно проживала з ОСОБА_3 . 
Організацією похорон ОСОБА_3 повністю займалась вона, що підтверджується довідкою ритуальних послуг, довідкою священника Свято-Михайлівського храму, чеком про оплату поминального обіду. Суд не взяв ці докази вказавши, що здійснення тих чи інших витрат на поховання особи після її смерті не може однозначно свідчити про проживання з нею однією сім`єю за її життя, тим більше не вказує на періоди такого проживання. Суд не повинен був грунтувати свій висновок про те, де саме проживала позивачка, на підставі показань свідків зі сторони відповідача, який не має відношення до спадкування майна ОСОБА_3 .

З наведених міркувань просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали та обставини справи  на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційних скарг стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до слідуючих висновків.

Судом встановлено: ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується даними копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_3 проживав та був прописаний у АДРЕСА_1 (до перейменування АДРЕСА_1 . 

Згідно даних свідоцтв про право на спадщину за законом від 12 жовтня 2021 року, будинок по АДРЕСА_1 та земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5621255100:01:001:0039, площею 0.1148, яка знаходиться у АДРЕСА_1 ОСОБА_3 отримав у спадщину  після смерті матері. Також після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на спадкова майно: квартиру АДРЕСА_3 , квартиру АДРЕСА_4 .

21 грудня 2022 року ОСОБА_1 подала до приватного нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 не встановлено, із заявою про прийняття спадщини не звертались.

Вказані обставини справи сторонами визнані і не оспорюються. Відповідач Гощанська селищна рада заперечень проти позовних вимог ОСОБА_1 до суду не подала.

Позовні вимоги ОСОБА_1 заперечив ОСОБА_2 . Судом встановлено, що спір між ОСОБА_1 та Гощанською селищною радою не зачіпає інтересів ОСОБА_2 , оскільки він не перебуває із спадкодавцем у родинних відносинах. 

У судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_2 пояснив, що його довіритель раніше звертався до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 , однак рішення про задоволення його заяви скасоване і він на спадкове майно ОСОБА_3 не претендує.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову у зв`язку з недоведеністю факту спільного проживання позивачки зі спадкодавцем ОСОБА_3 однією сім`єю, суд першої інстанції у своїх висновках вказав, що будь-яких інших належних та достовірних доказів, крім показань свідків, на підтвердження факту спільного проживання, позивачкою суду не надано. 

З таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується, виходячи із слідуючого.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частин другої - четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Тлумачення наведеної норми права вказує, що для визначення статусу сім`ї необхідно встановити три складові: особи спільно проживали; ці особи пов`язані спільним побутом; ці особи мають взаємні права та обов`язки (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21 (провадження № 61-20968сво21)).

Підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя є шлюб (частина перша статті 36 СК України).

Спірні правовідносини щодо встановлення факту, який має юридичне значення, регулюються гл. 6 розд. IV ЦПК України.

Положеннями п. 5 частини 1 статті 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у чоловіка та жінки деяких прав та обов`язків, зокрема, права на спадкування. 

Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі  статті 1264 ЦК України необхідне встановлення таких юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 жовтня 2019 року у справі № 643/6799/17 (провадження № 61-1623св19), вказано, що «проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини».

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 зазначив:  обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відноси.

У постанові Верховного Суду від 07 лютого 2024 року у справі № 383/821/22 (провадження № 61-5935св23) зазначено, що «предметом доказування під час розгляду справ про встановлення факту проживання однією сім`єю є, передусім, сукупність обставин, що згідно із законом складають основні ознаки сім`ї: спільне проживання, пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов`язків, що визначено частиною другою статті 3 СК України.

Про спільне проживання можуть свідчити наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інші обставини, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини».

Звертаючись до суду з даним позовом, для підтвердження факту проживання із ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з 01 липня 2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 посилалась на показання свідків, довідку відділу ЦНАП Гощанської селищної ради № 09-03-04/201 від 05.12.2022, довідку ритуальних послуг про придбання товарів, довідку священника Свято-Михайлівського храму, чек про оплату поминального обіду.

Відповідно до довідки, виданої відділом ЦНАП Гощанської селищної ради за вихідним № 09-03-04/201 від 05.12.2022, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 25.01.1999р., зареєстрована за адресою  АДРЕСА_2 , але проживає без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 про що свідчать два свідки: 1. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає по АДРЕСА_5 . 2. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає по АДРЕСА_6 .

У судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила суду, що добре знала ОСОБА_3 , його матір. Також добре знайома з позивачкою ОСОБА_1 , давно знала її спочатку, як продавця у магазині, а потім познайомилася ближче, коли та у 2017 році перейшла проживати до ОСОБА_3 . Стверджує, що позивачка проживала разом з ОСОБА_3 як подружжя у будинку АДРЕСА_1 . Спільних дітей вони не мали, як чоловік і дружина спільно вели домашнє господарство, тобто проживали як одна сім`я починаючи з липня 2017 року до дня його смерті. ОСОБА_1 користувалася банківською карткою ОСОБА_3 , доглядала за ним, оскільки останній хворів на цукровий діабет. За час спільного життя ОСОБА_1 і ОСОБА_3 спільно придбали шафу, диван, вели будівництво. 

Згідно довідки настоятеля Свято-Михайлівської церкви 27.11.2022 ОСОБА_1 звернулася до Свято-Михайлівської храму смт. Гоща щодо відспівування і поховання 28 листопада тіла ОСОБА_3 . Нею також у храмі було придбано церковну атрибутику та оплачено чин похорону.

ОСОБА_1 до позовної заяви подала Товарний чек № 63 від 27.11.2022 року про оплату послуг катафалка, придбання у ФОП ОСОБА_8 домовини, рушників, одягу та інших речей на суму 8700 грн. 

Відповідно до долученого до позовної заяви ОСОБА_9 від 01.12.2022 року оплачено для ФОП ОСОБА_10 похорон на 30 чоловік 28.11.2022 р. на суму 6 305 грн.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні сім`ї. 

Апеляційний суд показання свідка оцінює у взаємозв`язку з іншими, поданими позивачкою доказами. Подані документи, а саме: довідка Гощанської селищної ради № 09-03-04/201 від 05.12.2022, довідка ритуальних послуг про придбання товарів на поховання, довідку священника Свято-Михайлівського храму, чек про оплату поминального обіду підтверджують факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Стороння особа, яка не проживала із спадкодавцем, не може мати у своєму розпорядженні такі докази. Тому, апеляційний суд приходить до висновку про доведення факту ведення спільного господарства ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 1 липня 2017 року по день смерті останнього, факту наявності у позивачки з покійним спільного бюджету, придбання спільно майна в інтересах сім`ї. 

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 тривалий час спільно проживали в одному будинку без умов оренди, тому не могли харчуються окремо, а для цього мали використовувати кошти спільно, надавати один одному взаємну допомогу, і це засвідчує реальність сімейних відносин.

Подані позивачкою докази є достатніми для підтвердження факту її проживання разом з ОСОБА_3 однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. 

Суд першої інстанції не взяв до уваги докази позивачки, в оскаржуваному рішенні вказав, що вони спростовуються показаннями свідків, які суд допитав за клопотанням ОСОБА_2 . При цьому, суд не врахував, що ОСОБА_2 не може бути належним відповідачем у справі, не є спадкоємцем майна ОСОБА_3 і його інтереси у даному спорі не зачіпаються.

Надавши оцінку як зібраним    у справі доказам в цілому, у їх сукупності, так і кожному доказу окремо, повно та всебічно встановивши обставини справи, дослідивши та надавши правову оцінку всім зібраним доказам й доводам сторін за своїм внутрішнім переконанням апеляційний суд дійшов до висновку про те, що у вказаний період часу сторони проживали разом, вели спільне господарство та були пов`язані спільним побутом, мали спільний бюджет, усі житлово-побутові витрати несли разом, тобто здійснювали свої права як подружжя. 

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. 

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України,  підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:  неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;  недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність  висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;  порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Гощанського районного суду Рівненської області від 22 січня 2025 року скасувати.

Позов ОСОБА_1   до  ОСОБА_2 , Гощанської селищної ради Рівненської області про  встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу задовольнити.

Встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, у період з 01 липня 2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 липня 2025 року.

Головуючий                                                  Ковальчук Н. М.

Судді:                  Хилевич С. В.

Шимків С. С.