Справа № 146/592/25
Провадження № 22-ц/801/1637/2025
Категорія: 101
Головуючий у суді 1-ї інстанції Пилипчук О. В.
Доповідач:Оніщук В. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року	Справа № 146/592/25	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Оніщука В. В. (суддя-доповідач),
суддів: Сопруна В. В., Рибчинського В. П.,
з участю секретарів судового засідання Литвин Ю. О., Кашпрук М. Г., 

учасники справи:
заявник - ОСОБА_1 ,
заінтересовані особи - Томашпільська селищна рада, ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 06 травня 2025 року, ухвалене у складі судді Пилипчука О. В. у залі суду,

встановив:

Короткий зміст вимог 
У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту належності правовстановлюючого документа.
Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 09 січня 2025 року Томашпільською селищною радою.
ОСОБА_3 доводився батьком заявника, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 28 лютого 1967 року Рожнятівською сільською радою Томашпільського району Вінницької області. Отже, заявник ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги після смерті батька.
Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, яке складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,98 га, кадастровий номер 0523985200:03:000:0222, розташованої на території Рожнятівської сільської ради, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серія ВН № 000457, виданого 17 липня 2001 року Рожнятівською сільською радою Томашпільського району Вінницької області. 
Проте у вказаному державному акті ім`я по-батькові батька було зазначено як « ОСОБА_4 » замість правильного « ОСОБА_5 ». 
Оскільки вказаний державний акт видавався на ім`я батька неіснуючою на сьогодні організацією, виправити допущену помилку чи у інший спосіб підтвердити належність йому вказаного державного акту у ОСОБА_1 немає, у зв`язку із чим він звернувся до суду із цією заявою, у якій просив встановити факт, що державний акт на право приватної власності на землю серії ВН № 000457, виданий 17 липня 2001 року Рожнятівською сільською радою Томашпільського району Вінницької області на ім`я « ОСОБА_3 », в дійсності належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Рожнятівка Тульчинського району Вінницької області.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 06 травня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 було відмовлено.
При цьому суд першої інстанції виходив із того, що заявляючи вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення, метою встановлення заявленого факту ОСОБА_1 вказав оформлення права на спадкове майно. 
Однак заявником не надано жодних доказів на підтвердження його родинних зав`язків з ОСОБА_3 , оскільки в його свідоцтві про народження його батьком вказано ОСОБА_3 . 
Жодних доказів на підтвердження звернення із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 заявником не надано. 
Також, не надано жодних доказів на підтвердження відмови в оформленні спадщини, зокрема на вказану в заяві земельну ділянку з підстав розбіжності в державному акті по-батьковi батька заявника. 
Таким чином, ОСОБА_1 не підтвердив, що встановлення заявленого факту має для нього юридичне значення та безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення заяви.

Рух справи в суді апеляційної інстанції
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 16 червня 2025 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Оніщук В. В., судді: Копаничук С. Г., Голота Л. О.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 20 червня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі, надано строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 10 липня 2025 року суддів Голоту Л. О., Копаничук С. Г. замінено на суддів Сопруна В. В., Рибчинського В. П.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 10 липня 2025 року справу призначено до розгляду на 24 липня 2025 року на 10 год. 15 хв.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 24 липня 2025 року до участі у справі залучено заінтересовану особу ОСОБА_2 . 
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 24 липня 2025 року строк розгляду апеляційної скарги продовжено на п`ятнадцять днів, судове засідання відкладено на 28.08.2025 року о 09 год. 10 хв.

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Доводи апеляційної скарги зводяться до доводів заяви по встановлення факту.
ОСОБА_1 зазначає, що встановлення факту належності державного акту на право власності на землю серії ВН № 000457, виданого 17 липня 2001 року Рожнятівською сільською радою Томашпільського району Вінницької області на ім`я « ОСОБА_3 », який в дійсності належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Рожнятівка Тульчинського району Вінницької області, необхідне для оформлення спадкових прав.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та заінтересована особа - ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали та надали відповідні пояснення.
Представник Томашпільської селищної ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив, а тому згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини, встановлені судом
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (а. с. 7).
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 09 січня 2025 року (а. с. 8).
Згідно із копією державного акта серії ВН № 000457 від 17 липня 2001 року, ОСОБА_3 на праві власності належить земельна ділянка, кадастровий номер: 0523985200:03:000:0222, площею 2,98 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Рожнятівської сільської ради (а. с. 9).
Відповідно до довідки Рожнятівського старостинського округу Томашпільської селищної ради № 116 від 04 квітня 2025 року державний акт на право власності на землю серії ВН № 000457 виданий ОСОБА_3 Рожнятівською сільською радою 17 липня 2001 року, дійсно належав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 10).
Згідно із випискою з погосподарської книги № 7 за 2016-2020 роки по Рожнятівського старостинського округу від 04 квітня 2025 року №117, земельна ділянка, площею 2,98 га, кадастровий номер 0523985200:03:000:0222, перебувала в особистому користуванні ОСОБА_3 (а. с. 12).
Згідно із випискою з погосподарської книги № 7 за 2021-2025 роки по Рожнятівського старостинського округу від 04 квітня 2025 року №118, земельна ділянка, площею 2,98 га, кадастровий номер 0523985200:03:000:0222, перебувала в особистому користуванні ОСОБА_3 (а. с. 12). 
Відповідно до листа приватного нотаріуса Тульчинського районного нотаріального округу Іськової Н. М. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі поданих заяв про прийняття спадщини за законом, спадкова справа № 13/2025 (а. с. 60, 61).

Позиція суду апеляційної інстанції
Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасника справи, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, дійшов таких висновків.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Указаним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає. 
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про встановлення факту, а саме що державний акт на право приватної власності на землю серії ВН № 000457, виданий 17 липня 2001 року Рожнятівською сільською радою Томашпільського району Вінницької області на ім`я « ОСОБА_3 », в дійсності належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Рожнятівка Тульчинського району Вінницької області.
Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 не підтвердив, що встановлення заявленого факту має для нього юридичне значення та безпосередньо породжує юридичні наслідки.
Із таким висновком місцевого суду колегія суддів не погоджується та вважає його передчасним.
Так, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до ч. 1  ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).
Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення: заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.
Із матеріалів справи вбачається, що у цій справі встановлення факту не пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право. У цьому конкретному випадку виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки дозволить реалізувати права спадкоємця, а іншого порядку встановлення факту належності особі, яка померла, правовстановлюючого документу, окрім судового, немає.
Так, як встановлено судом, відповідно до листа приватного нотаріуса Тульчинського районного нотаріального округу Іськової Н. М. заявник ОСОБА_1 та його брат - заінтересована особа у справі - ОСОБА_2 є спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі поданих заяв про прийняття спадщини за законом.
Належність державного акту серії ВН № 000457 від 17 липня 2001 року, ОСОБА_3 на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер: 0523985200:03:000:0222, площею 2,98 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Рожнятівської сільської ради, підтверджується:
- довідкою Рожнятівського старостинського округу Томашпільської селищної ради№ 116 від 04 квітня 2025 року, відповідно до якої державний акт на право власності на землю серії ВН № 000457 виданий ОСОБА_3 Рожнятівською сільською радою 17 липня 2001 року, дійсно належав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- випискою з погосподарської книги № 7 за 2016-2020 роки по Рожнятівському старостинському округу від 04 квітня 2025 року №117, відповідно до якої земельна ділянка, площею 2,98 га, кадастровий номер 0523985200:03:000:0222, перебувала в особистому користуванні ОСОБА_3 ;
- випискою з погосподарської книги № 7 за 2021-2025 роки по Рожнятівському старостинському округу від 04 квітня 2025 року №118, відповідно до якої земельна ділянка, площею 2,98 га, кадастровий номер 0523985200:03:000:0222, перебувала в особистому користуванні ОСОБА_3 .
З огляду на викладене, дослідивши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, колегія суддів доходить висновку про обґрунтованість вимог заявника та про існування правових підстав для їх задоволення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Отже, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення. 
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове судове рішення, про задоволення заяви.

Щодо судових витрат
Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 06 травня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що державний акт на право приватної власності на землю серії ВН № 000457, виданий 17 липня 2001 року Рожнятівською сільською радою Томашпільського району Вінницької області на ім`я « ОСОБА_3 », в дійсності належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Рожнятівка Тульчинського району Вінницької області.
Судові витрати, понесені ОСОБА_1 у судах першої та апеляційної інстанцій, залишити за ним.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий                                                                   В. В. Оніщук

Судді                                                                         В. В. Сопрун

                                                                               В. П. Рибчинський