УХВАЛА

09 липня 2025 року 
м. Київ
справа №990/311/25
адміністративне провадження №П/990/311/25
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: Васильєвої І.А. (головуючий суддя), суддів: Гончарової І.А., Дашутіна І.В., Юрченко     В.П., Хохуляка В.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
УСТАНОВИВ:
04 липня 2025 року до Верховного Суду, як суду першої інстанції, через підсистему «Електронний суд» надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, в якому просить суд: 
1) визнати протиправним та скасувати рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 18.06.2025 № 1002/дс-25 про відмову ОСОБА_1 в задоволенні заяви про перегляд рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 26.05.2025 про відмову в допуску до участі в доборі на посаду судді місцевого суду, оголошеному рішенням Комісії від 11.12.2024;
2) зобов`язати Вищу кваліфікаційну комісію суддів України прийняти рішення, яким допустити ОСОБА_1 до участі в доборі на посаду судді місцевого суду, оголошеному рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 11.12.2024 № 366/зп-24; допустити ОСОБА_1 до складання кваліфікаційного іспиту зі спеціалізації загального та господарського суду в межах добору на посаду судді місцевого суду, оголошеного рішенням Комісії від 11.12.2024 № 366/зп-24.
В обґрунтування позовних вимог позивач наголосив на протиправності оскаржуваного рішення від 18.06.2025 № 1002/дс-25, оскільки відмова Комісії в допуску позивача до участі у доборі на посаду судді через технічну помилку щодо не долучення позивачем автобіографії суперечить принципам верховенства права, рівності, неупередженості, об`єктивності, добросовісності та пропорційності.
Позивач також зауважив, що єдиною прямою умовою, за якої питання призначення особи на посаду не розглядається є ненадання письмової згоди на проведення спеціальної перевірки, тоді як така письмова згода на проведення спеціальної перевірки, позивачем була надана, а відмова Комісії переглянути питання допуску його до участі в доборі на посаду судді місцевого суду через допущену неістотну помилку, яка може бути виправлена, вважається проявом надмірного формалізму.
Підсумовуючи, позивач наголосив на тому, що оскаржуване рішення не відповідає законній меті добору на посаду судді, визначеній у статті 69 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», оскільки воно є надмірно суворим за наслідками і не спрямоване на не допущення кандидата, який не відповідає кваліфікаційним вимогам. 
Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Частиною 2 статті 171 КАС України визначено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.
Однак, перевіривши позовну заяву суддя вважає, що її слід залишити без руху, оскільки вона не відповідає процесуальним вимогам, встановленим статтями 160, 161 КАС України з огляду на наступне.
Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.
Відповідно до ч. 1 ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Згідно ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги; місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги;
Зі змісту позовної заяви видно, що позивачем у позовній заяві в якості місця проживання/перебування зазначено: Київська область, смт. Чабани. 
Отже, у позовній заяві позивачем не зазначено повного його місця проживання/перебування, оскільки позовна заява не містить поштового індексу позивача, назви вулиці, номеру будинку та номеру квартири заявника, що свідчить про недотримання позивачем п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України.
Частиною 1 статті 169 КАС України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Оскільки позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 КАС України, позовну заяву слід залишити без руху та надати, особі, яка звернулася з позовною заявою десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення зазначених судом недоліків, шляхом надання: уточненої позовної заяви із зазначенням в ній поштового індексу позивача, повної адреси місця проживання чи перебування позивача, у тому числі із зазначенням назви вулиці, номеру будинку та номеру квартири позивача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 160, 161, 169, 171 КАС України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправним та скасування рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 18.06.2025 № 1002/дс-25, зобов`язання вчинити певні дії, залишити без руху.
Встановити позивачу строк для усунення недоліків - протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                              І.А. Васильєва
          І.А. Гончарова
          І.В. Дашутін
          В.П. Юрченко
          В.В. Хохуляк