УХВАЛА 
06 серпня 2025 року                                                        
м. Київ
справа № 947/4699/24
провадження № 61-8780ск25
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В. 
розглянув касаційні скарги ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 05 червня 2025 року про повернення заяви про забезпечення позову та ухвалу Одеського апеляційного суду від 05 червня 2025 року щодо перегляду ухвали Київського районного суду м. Одеси від 18 квітня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Білдінг Україна» про захист прав споживачів,
ВСТАНОВИВ:
22 липня 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 05 червня 2025 року про повернення заяви про забезпечення позову.
23 липня 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 05 червня 2025 року щодо перегляду ухвали Київського районного суду м. Одеси від 18 квітня 2025 року.
Ухвалою Верховного Суду від 28 липня 2025 року наведені заявником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження ухвал апеляційного суду визнано неповажними, касаційні скарги залишено без руху, встановлено строк для усунення недоліків касаційної скарги, зокрема для подання доказів на підтвердження причин пропущеного строку на касаційне оскарження.
31 липня 2025 року, 01 серпня 2025 року та 04 серпня 2025 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 28 липня 2025 року, а саме заяви про визнання причини пропуску строку на касаційне оскарження ухвал апеляційного суду поважними та поновлення пропущеного строку.
Вказує, що облік тридцятиденного строку на касаційне оскарження розпочався з робочого дня, наступного за днем відправлення судового рішення, а саме 09 червня 2025 року, оскільки ухвали апеляційного суду надійшли до електронного суду 07 червня 2025 року, тобто в суботу, що відповідає положенню частині шостій статті 272 ЦПК України.
Обґрунтовуючи причини пропуску процесуального строку, ОСОБА_1 визнає, що такий строк пропущено на 13 та 14 днів після закінчення тридцятиденного строку на оскарження з дня отримання (09 червня 2025 року) ухвал Одеського апеляційного суду від 05 червня 2025 року, проте просить не вважати такі дії зловживанням процесуальними правами, недбалістю, легковажністю, байдужістю, неорганізованістю тощо, адже його дії навпаки свідчать про добросовісність процесуальної поведінки, оскільки заявник не втрачає інтерес до справи.
Посилається на об`єктивні причини пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень, оскільки заявник оскаржує п`ять ухвал апеляційного суду, винесених 05 червня 2025 року в межах однієї справи, що створило надмірне навантаження у складані відповідної кількості касаційних скарг, при цьому, заявник не має відповідної фахової підготовки.
З огляду на вказане, ОСОБА_1 вважає, що пропуск ним строку на оскарження ухвал суду апеляційної інстанцій від 05 червня 2025 року обумовлено особливими і непереборними обставинами. 
Проаналізувавши матеріали, що надійшли, Верховний Суд приходить до висновку, що обставини, зазначені в якості причини пропуску строку на касаційне оскарження, не є поважними, а отже недоліки касаційної скарги не усунуто, з огляду на таке.
Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
З поданих заявником документів вбачається, що предметом касаційного оскарження є ухвали Одеського апеляційного суду від 05 червня 2025 року, копія яких доставлена до системи «Електронний суд» 07 червня 2025 року о 13:53 годині.
Отже, відлік тридцятиденного строку на касаційне оскарження розпочався з 08 червня 2025 року та закінчився 07 липня 2025 року, отже касаційні скарги мали бути подані ОСОБА_1 до 07 липня 2025 року, проте, такі подані 22 липня 2025 року та 23 липня 2025 року відповідно, тобто з пропуском на 15  та 16 днів з дня отримання заявником оскаржуваних судових рішень апеляційного суду.
При цьому Верховний Суд зауважує, що оскаржувані заявником ухвали Одеського апеляційного суду від 05 червня 2025 року доставлені до системи «Електронний суд» 07 червня 2025 року о 13:53 годині, відповідно, в цьому випадку, не застосовується правило абзацу другого частини шостої статті 272 ЦПК України, як помилково вважає ОСОБА_1 .
Оцінюючи наведені заявником доводи та міркування в обґрунтування поважності причини пропуску строку в цілому, Верховний Суд констатує, що пропущений процесуальний строк поза розумним сумнівом є тривалим, тому ОСОБА_1 в цьому випадку, усуваючи недоліки касаційних скарг, мав навести та підтвердити доказами об`єктивні перешкоди неможливості в межах тридцятиденного строку з дня отримання ним копії судового рішення (рішень) подати касаційні скарги.
Усуваючи недоліки касаційної скарги, ОСОБА_1 не наводить та не підтверджує доказами наявність об`єктивних обставин неможливості звернення із касаційними скаргами в межах відповідного строку, а наведені ним доводи, як то відсутність фахової освіти та оскарження п`ятьох судових рішень, ухвалених в один день, не є непереборними обставинами, які зумовили значний пропуск (15, 16 днів) на касаційне оскарження ухвал апеляційного суду.
При цьому Верховний Суд зауважує, що відсутність юридичної освіти жодним чином не зумовлює для учасника справи позитивних наслідків, як то задоволення клопотання, зокрема про поновлення пропущеного строку.
Так само, суд касаційної інстанції відхиляє довід про оскарження заявником значної кількості ухвал апеляційної інстанції в межах однієї справи, ухвалених в один день, оскільки, реалізуючи свої процесуальні права та обов`язки, кожний учасник справи самостійно визначає спосіб такої реалізації, зокрема звернення до особи, яка надає професійну правничу допомогу, або самостійно вчинення процесуальних дій.
Вчинення учасником справи процесуальних дій не може ставитися в пряму залежність від надання/не надання йому професійної правничої допомоги, тобто кожна особа на власний розсуд обирає спосіб реалізації нею процесуальних прав та обов`язків, від вчинення/не вчинення яких така особа самостійне несе відповідні процесуальні ризики.
Отже, належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску процесуального строку на оскарження ухвал Одеського апеляційного суду від 05 червня 2025 року заявником не надано.
При цьому, враховуючи наведені обставини та факт пропуску ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження на 15 та 16 днів з дня отримання заявником оскаржуваних судових рішень, Верховний Суд не вважає, що в цьому випаду має місце суворе трактування та формальне застосування норм процесуального права, оскільки пропущений заявником процесуальний строк є значним, а об`єктивних причин такого пропуску заявником не наведено та доказами не підтверджено.
Враховуючи встановлені обставини, підстави вважати, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, відсутні.
У контексті зазначеного Верховний Суд враховує практику Європейського суду з прав людини щодо вирішення питання про поновлення строку на оскарження, яке перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», рішення від 14 жовтня 2003 року у справі «Трух проти України»).
За наведених обставин, оскільки заявник не довів наявність поважних причин пропущення строку на касаційне оскарження ухвал Одеського апеляційного суду від 05 червня 2025 року, відсутні підстави для поновлення строку на подання касаційної скарги, тому відповідно до пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України Верховний Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.
Керуючись частиною другою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 05 червня 2025 року про повернення заяви про забезпечення позову та ухвалу Одеського апеляційного суду від 05 червня 2025 року щодо перегляду ухвали Київського районного суду м. Одеси від 18 квітня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Білдінг Україна» про захист прав споживачів.
Копію ухвали надіслати заявнику. 
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                       Н. Ю. Сакара
                                                                                                                  О. М. Осіян 
                                                                                                                  Є. В. Синельников