ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 686/7752/25
Провадження № 33/820/495/25

Суддя Хмельницького апеляційного суду Вітюк І.В., за участю секретаря Цугеля А.В., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 – адвоката Лужняка Ю.Г. розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 березня 2025 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 31 березня 2025 року 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , фізичної особи-підприємця, 
визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору. 

За постановою суду, ОСОБА_1 16.03.2025 року о 14:00 годині по вул. Проскурівського Підпілля, 215 в м. Хмельницькому, в порушення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, керував автомобілем марки «Mercerdes-Benz GL 550», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Крім того, ОСОБА_1 16.03.2025 року о 14:00 року в дворі будинку №215 по вул. Проскурівського Підпілля в м. Хмельницькому, керуючи автомобілем марки «Mercerdes-Benz GL 550», номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності маневру та скоїв наїзд на припаркований автомобіль марки «Ford Transit» номерний знак НОМЕР_3 та автомобіль марки «Hyundai» номерний знак НОМЕР_4 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, скасувати її та провадження у справі закрити у зв?язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Свої вимоги аргументує тим, що постанова суду є необґрунтованою, оскільки неповно з`ясовано обставини справи та не надано правової оцінки доказам, які містяться у матеріалах справи.
Стверджує, що він не отримував копії постанови, участі у розгляді справи в суді першої інстанції не приймав, так як не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, з лютого 2025 року по даний час проходить військову службу за мобілізацією у ЗСУ, а тому з причин не залежних від нього пропустив строк на апеляційне оскарження постанови та просить його поновити.
Вказує, що матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, які складені з грубими порушеннями вимог КУпАП та інших нормативних документів.
Зазначає, що адміністративний протокол складений з грубим порушенням законодавства, оскільки працівниками поліції йому не роз`яснювались права та обов`язки згідно ст. 268 КУпАП.
Стверджує, що, будучи не згідним з оглядом на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, йому ніхто не пропонував пройти огляд у найближчому медичному закладі, про що свідчить відсутність відповідного направлення. 
Вважає, що такі порушення вимог Інструкцій, Порядку та КУпАП підтверджують той факт, що працівниками поліції не забезпечено дотримання процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та оформлення результатів такого огляду.
Наголошує, що інших доказів, які б підтверджували вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП суду не надано.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши захисника на підтримку клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови та поданої апеляційної скарги з підстав наведених у ній, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з вимогами ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою) правомочним розглядати скаргу.
З врахуванням того, що участі у розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 не приймав та копію оскаржуваної постанови не отримував, апеляційний суд приходить до висновку про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 березня 2025 року та вважає за необхідне його поновити. 

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень та запобігання таким правопорушенням.
Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як вбачається з матеріалів справи, суд, відповідно до положень ст.ст.280, 283 КУпАП, в повній мірі з`ясував обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дослідив всі долучені докази, які проаналізував і дав їм належну оцінку у їх сукупності, та навів у постанові переконливі і достатні мотиви прийнятого рішення.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, апеляційний суд до уваги не приймає і вважає їх надуманими. 
Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, зокрема в протоколі про адміністративне правопорушення, про що особисто розписався (а.с.1).
Перебування ОСОБА_1 на військовій службі не позбавляє його можливості надати суду письмові пояснення та заперечення проти обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.
Крім того, в апеляційному суді був присутній захисник ОСОБА_1 – адвокат Лужняк Ю.Г., який надав свої пояснення та заперечення, однак переконливих доводів, які б підтверджували невинуватість ОСОБА_1 , або обставин, які не були предметом розгляду судом першої інстанції, не повідомив. 

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 в порушенні п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується дослідженими в судовому засіданні та правильно оціненими доказами, а саме: даними, зафіксованими в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №273243 від 16.03.2025 (а.с.1); даними, зафіксованими в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, яким встановлено, що ОСОБА_1 має ознаки алкогольного сп`яніння – запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Результат огляду на стан сп`яніння становить 2,26 проміле. З результатом огляду погодився і сам правопорушник, власноручно підписавши вказаний акт огляду (а.с.4); даними, зафіксованими у роздруківці тесту «Драгер» № 6810 від 16.03.2025, згідно з якими результат тесту склав 2.26 проміле (а.с.5).
Дані відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції достатньо повно відображають обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, узгоджуються із ними і не викликають жодних сумнівів у їх відповідності фактичним обставинам справи. Так, відеозапис містить необхідну інформацію щодо обставин, які підлягають встановленню, зокрема, фактичні дані, які вказують на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та скоїв наїзд на припарковані автомобілі. Під час спілкування з правопорушником працівники поліції виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810», на що ОСОБА_1 погодився (а.с.11).
Доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції не роз`яснили правопорушнику його права та процедуру проведення огляду, не заслуговують на увагу, оскільки повністю спростовуються наявним у справі відеозаписом.
Крім того, ОСОБА_1 поставив свій підпис про роз`яснення йому прав в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме в пункті 13.
Отже, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений відповідно до вимог чинного законодавства та Інструкції.
Не може вважатися істотним порушенням відсутність в матеріалах справи направлення на огляд в заклад охорони здоров`я, адже ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в медичному закладі, оскільки погодився з результатом огляду, проведеним на місці зупинки транспортного засобу. 
Твердження апелянта про порушення працівниками поліції порядку та процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння апеляційний суд до уваги не приймає та вважає, що останніми дотримано вимоги закону під час проведення такого огляду. 
Даних про те, що в справі неправильно застосовано норми матеріального права чи допущено порушення норм процесуального права при дослідженні місцевим судом доказів, перевіркою матеріалів справи не встановлено.
Доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.
Протокол про адміністративне правопорушення складений в силу ст.255 КУпАП уповноваженою на те особою, відповідає вимогам ст.256 КУпАП щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення, повністю узгоджується з даними, які містяться у відеозаписі, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, апелянтом не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.
Адміністративне стягнення на правопорушника накладено у відповідності до вимог ст.ст.33, 34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру скоєного, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП України. 
За таких обставин, враховуючи підвищену суспільну небезпечність правопорушень, пов`язаних з керуванням транспортними засобами у стані сп`яніння, апеляційний суд вважає, що накладене адміністративне стягнення є необхідним і достатнім для запобігання вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень. 
Таким чином, при апеляційному розгляді справи істотних порушень норм процесуального права не виявлено, підстав для скасування чи зміни постанови місцевого суду не встановлено. 
З огляду на викладене, керуючись ст. ст.293, 294 КУпАП, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в:
Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 березня 2025 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а його апеляційну скаргу – без задоволення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Хмельницького
апеляційного суду                                                        І.В. Вітюк