П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

19 серпня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/20930/25	

                                                                                                                                 Головуючий в 1 інстанції: Дубровна В. А.
                                                                                                                                  Час і місце ухвалення:  м. Одеса

         Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
                          головуючого  –  Лук`янчук О.В.
                          суддів              –  Бітова А. І.
                                                        –  Ступакової І. Г.
                          при секретарі –  Потомському А. Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 року у справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 до Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , про визнання протиправним та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И Л А :
Військова частина НОМЕР_1 звернулася до суду з позовом до Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Іксар Катерини Олександрівни від 18.06.2025 у виконавчому провадженні № 78217259 про накладення на Військову частину НОМЕР_1 штрафу у розмірі 5100,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 20.03.2025 року на підставі рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.11.2024 року № 440/5135/24 видано виконавчий лист № 420/5135/24 про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення включно за весь час затримки виплати. 29.05.2025 р. головним державним виконавцем Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження № 78217259 за виконавчим листом № 420/5135/24 виданим 20.03.2025 р., яка позивачем була отримана 06.06.2025 року, що підтверджується трекінгом поштового відправлення. 18.06.2025 року відповідачем винесено постанову про накладення штрафу в сумі 5100,00 грн. за не виконання рішення суду, яка на думку позивача є протиправною та підлягає скасуванню. Позивач посилаючись на положення ч.2 ст.75 та ч.1, 2 ст.89  Закону України “Про виконавче провадження” вказує, що накладення штрафу за невиконання судового рішення можливо лише у випадку, якщо таке невиконання мало місце без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість, у тому числі і фінансову, виконати судове рішення, проте не зробив цього, разом з тим, в порушення зазначених вимог закону відповідачем жодних заходів щодо перевірки стану виконання рішення суду та з`ясування причин його не виконання, не вживалось. Більше того, більше того постанову про відкриття виконавчого провадження позивачем отримано 06.06.2025 року, у зв`язку із чим 10 денний термін для виконання даного рішення закінчувався 20 червня 2025 року, в той час як оскаржувану постанову винесено 18 червня 2025 року, тобто за 2 дні до закінчення визначеного законом терміну. Також звертає увагу, що оскільки виконанню підлягала вимога майнового характеру, то притягнення позивача до відповідальності за невиконання рішення немайнового характеру в порядку, визначеному ст. 63 Закону України “Про виконавче провадження” є протиправним.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 року позов Військової частини НОМЕР_1 до Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування постанови - задоволено.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, Хаджибейський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) подав апеляційну скаргу, в якій зазначає про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, а тому просить рішення суду першої інстанції  скасувати та постановити нове рішення, яким позов задовольнити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянтом зазначено, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Вказує, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин. На підставі вищевикладеного, чинним законодавством за відсутності підстав, встановлених ч. 2 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний винести постанову про накладення штрафу на боржника ВЧ НОМЕР_2 , що і було зроблено. Крім того, звертає увагу, що позивач не надав відповідні докази і до суду першої інстанції, тобто добровільного виконання судового рішення не відбулось. Станом на дату подання апеляційної скарги рішення суду так і не виконано.
Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста їх участь в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.
Згідно ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2024 року по справі № 440/5135/24 з поміж іншого зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення включно за весь час затримки виплати. 
20 березня 2025 року Полтавським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №440/5135/24 про зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення включно за весь час затримки виплати. 
29.05.2025 р. головним державним виконавцем Хаджибейського Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Іксар Катериною Олександрівною  ( далі - головний державний виконавець) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №78217259 з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа.
18.06.2025 року головним державним виконавцем Хаджибейського Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) встановлено , що державним виконавцем направлено постанову про відкриття виконавчого провадження від 29.05.2025 року з вимогою виконанні рішення суду протягом 10 робочих днів. Станом на 18.06.2025 року вимоги виконавчого документу боржником не виконанні, до відділу не надходило підтверджуючих документів виконання рішення суду. Таким чином необхідно накласти штраф на боржника у розмірі 5100,00 грн, про що складено акт державного виконавця. 
18.06.2025 року головним державним виконавцем Хаджибейського Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову ВП №78217259 , якою за невиконання рішення суду накладено на боржника штраф у розмірі 5 100 грн..
Дана постанова вмотивована тим, що державним виконавцем направлено постанову про відкриття виконавчого провадження від 29.05.2025 року з вимогою виконанні рішення суду протягом 10 робочих днів. Станом на 18.06.2025 року вимоги виконавчого документу боржником не виконанні, до відділу не надходило підтверджуючих документів виконання рішення суду. Таким чином необхідно накласти штраф на боржника у розмірі 5100,00 грн, про що складено акт державного виконавця від 18.06.2025 р. 
Вважаючи, що у відповідача відсутні правові підстави для винесення постанови про стягнення штрафу за невиконання судового рішення, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги,  суд першої інстанції дійшов висновку, що штраф, за наявності відповідних підстав, міг би бути застосований до позивача не раніше 23.06.2025 р., тоді як оскаржувана постанова винесена відповідачем 18.06.2025 р., що вказує на її передчасність.
Вивчивши матеріали справи, переглянувши рішення суду першої інстанції в межах вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Спірним у даній справі є правомірність накладення на боржника - військову частину НОМЕР_1 у виконавчому провадженні штрафу за невиконання ним рішення Полтавського окружного адміністративного суду від  31 листопада 2024 року по справі № 440/5135/24 в повному обсязі протягом 10 робочих днів.
Відповідно до статті 1 Закону України “Про виконавче провадження” від 02 червня 2016 року №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Статтею 11 Закону № 1404-VIII  передбачені загальні строки у виконавчому провадженні.
Частиною 1 статті 11 Закону № 1404-VIII  визначено, що строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію.
Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом встановлюються виконавцем.
Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом (ч. 2  ст. 11 Закону № 1404-VIII).
Строки, встановлені цим Законом, обчислюються в робочих днях, місяцях і роках, а також можуть визначатися посиланням на подію, яка повинна неминуче настати (ч. 3  ст. 11 Закону № 1404-VIII).
Згідно із приписами частини першої статті 18 Закону України № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
У відповідності до частини третьої статті 18 Закону України № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону та накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.
Згідно частини 6 статті 26 Закону №1404, за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).
Порядок надсилання документів виконавчого провадження визначено  статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження».
Згідно із ч.1  ст.28 Закону України «Про виконавче провадження»  копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої  статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Положеннями частин першої та другої статті 63 Закону України № 1404-VIII передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником
Згідно до статті 75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у установлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
Аналізуючи наведені положення законодавства України в контексті цієї справи слід зазначити, що накладення штрафу за невиконання рішення є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення). Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. При цьому, визначальною умовою для накладення зазначеного штрафу є невиконання судового рішення без поважних причин. і в строк, встановлений державним виконавцем.
Як вбачається з матеріалів справи, 29.05.2025 р. головним державним виконавцем Хаджибейського Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №78217259 з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа, встановивши при цьому 10 робочих днів на виконання рішення суду .
Супровідним листом Хаджибейського відділу державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України від 29.05.2025 р. №88496 було направлено позивачу для виконання та до відома постанову про відкриття виконавчого провадження від 29.05.2025р.  №78217259  .
Дане поштова відправлення було отримано позивачем особисто 06.06.2025 року, що підтверджують трекінгом відправлень та вірно встановлено судом першої інстанції.
Таким чином, з огляду на вищенаведені правила обрахунків строків колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що отримавши 06.06.2025 р. постанову про відкриття виконавчого провадження, початок відліку встановленого цією постановою строку розпочався 09.06.2025 р. (понеділок, перший робочий день).
Колегія суддів зазначає про помилковість висновків суду першої інстанції, що 20.06.2025 р. є кінцевою датою встановленого 10 -денного робочого строку на виконання рішення суду, оскільки обраховуючи десятиденний строк на виконання рішення встановлений постановою про відкриття виконавчого провадження, колегія суддів зазначає, що такий припадає на  18.06.2025 року, тобто є останнім днем на добровільне виконання рішення суду.
Відтак, штраф, за наявності відповідних підстав, міг би бути застосований до позивача не раніше 19.06.2025 р., тоді як оскаржувана постанова винесена відповідачем 18.06.2025 р., що вказує на її передчасність.
При цьому, колегія суддів зазначає, що помилкове зазначення кінцевої дати накладення штрафу судом першої інстанції, не впливає на правомірність рішення, оскільки судом апеляційної інстанції підтверджено її передчасність, тобто винесення до закінчення строку встановленого постановою про відкриття виконавчого провадження.
В свою чергу, апелянтом з цих підстав будь-яких доводів не зазначено, а лише вказано про невиконання боржником рішення без поважних причин.
З даного приводу, колегія суддів зазначає, що порушення процедури є самостійною та достатньою підставою для скасування такої постанови. 
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що старшим державним виконавцем в оскаржуваній постанові про накладення штрафу взагалі не надано вмотивованого обґрунтування не виконання рішення суду та не вбачається, що відповідач встановив факт поважності чи неповажності невиконання позивачем рішення суду.
З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду попередньої інстанції, що спірна постанова про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. за невиконання рішення суду у виконавчому провадженні № 78217259  є не правомірною та підлягає скасуванню.
З огляду на викладене вище, колегія суддів уважає, що суд попередньої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права.
У відповідності до ст. 315, 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно установив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.
Керуючись ст. 287, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 року залишити без  змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.
                                                            Повний текст постанови складено та підписано 19 серпня  2025 року . 

Головуючий суддя:                                                                                  О.В. Лук`янчук 

Суддя:                                                                                                       А. І. Бітов

Суддя:                                                                                                       І. Г. Ступакова