ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/2780/23                                                      Суддя (судді) першої інстанції: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  25 червня 2025 року                                                                                            м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді                                        Чаку Є.В.
суддів:                                                            Сорочка Є.О.
                                                                      Коротких А.Ю.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
 В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 18 травня 2023 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо обмеження виплати з 01 грудня 2022 року ОСОБА_1 пенсії максимальним розміром у фіксованій сумі. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити ОСОБА_1 виплату пенсії без обмеження її максимального розміру з врахуванням збільшення прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, індексацій, підвищень та інших поліпшень, починаючи із 01 грудня 2022 року, з урахуванням раніше проведених виплат.
16 січня 2025  року позивач подав до суду заяву в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в якій просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, які вчинено при перерахунку пенсії від 05.11.2024 на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25.09.2024 у справі №580/8205/24, щодо виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18.05.2023 у справі №580/2780/23 в частині визначення ОСОБА_2 розміру пенсії до виплати з 01.02.2023 у розмірі 30221,04 грн, з 01.03.2023 у розмірі 32096,04 грн та з 01.03.2024 у розмірі 34078,24 грн;
- направити Пенсійному фонду України окрему ухвалу для вчинення дій з виконання зобов`язань рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18.05.2023 у справі №580/2780/23;
- зобов`язати Пенсійний фонд України повідомити Черкаський окружний адміністративний суд у встановлений судом строк про результати вжитих заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18.05.2023 у справі №580/2780/23.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2025 року заяву позивача залишено без задоволення.
Відмовляючи позивачу у задоволенні його заяви, суд першої інстанції вказав, що рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18 травня 2023 року у справі №580/2780/23 виконано ГУ ПФУ в Черкаській області. Однак, під час здійснення подальших перерахунків на виконання рішення суду від 25 вересня 2024 року у справі № 580/8205/24, тобто в іншій адміністративній справі, відповідач застосував обмеження пенсії максимальним розміром. Таким чином, правовідносини щодо невиплати позивачу пенсії без обмеження максимальним розміром з 01.02.2023 на підставі оновленої довідки становлять окремий публічно-правовий спір, не пов`язаний із спором, що був на розгляді суду в межах цієї справи.
Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та прийняти нове рішення , яким заяву з виконання рішення суду в порядку 383 КАС України задовольнити повністю. 
За приписами ч. 2 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 5-7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
Враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на ухвалу, перегляд якої можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу суду  необхідно залишити без змін, з наступних підстав.
Згідно з ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Частина 2 ст. 14 КАС України передбачає, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Процесуальним засобом забезпечення належного та своєчасного виконання судового рішення є судовий контроль, підстави та порядок здійснення якого визначені статтею 382 та статтею 383 КАС України.
Згідно з положеннями частин першої та другої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду. Ці норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в справі.
Згідно усталеної судової практики звернення рішення суду до примусового виконання є обов`язковою передумовою для подання заяви в порядку ст.383 КАС України, позаяк повноваження щодо вчинення дій з примусового виконання рішення суду, зокрема і щодо перевірки його виконання, належать насамперед до повноважень виконавців, а звернення до суду в порядку наведеної статті є винятковим заходом, до якого позивач може вдатися, коли вичерпає всі можливі механізми на стадії примусового виконання рішення суду (постанови Верховного Суду від 21.03.2019 у справі № 805/1458/17-а, від 27.06.2019 у справі № 807/220/18; аналогічний підхід застосовано в ухвалах Верховного Суду від 05.07.2021 у справі № 260/636/19, від 18.12.2020 у справі № 200/5793/20-а).
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 09.12.2021 у справі № 9901/235/20 вказала, що визначені вимоги до заяви, яка подається відповідно до ст.383 КАС України, зокрема надання інформації про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та інформації про хід виконавчого провадження, не є формальними вимогами, а навпаки є важливою інформацією, яка дає можливість суду визначити, чи не є передчасним звернення стягувача до суду з такою заявою.
Вказана стаття (ст.383 КАС України) передбачає можливість звернутися до суду із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Ця стаття є останньою в розділі IV КАС України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах» і містить чіткі вимоги до такої заяви, строк звернення, порядок її розгляду та наслідки невідповідності вимогам заяви.
Зі змісту цієї статті випливає, що як крайній захід для захисту прав особи позивача, на користь якої ухвалене рішення суду, закон встановив можливість звернення до суду з відповідною заявою.
Перед тим як подати таку заяву, стягувач має використати всі можливі засоби для виконання судового рішення.
Зокрема, наявність рішення суду, яке набрало законної сили, зобов`язує суб`єкта владних повноважень здійснити його виконання. У випадку, коли боржник добровільно не виконує рішення суду, стягувач має вчинити дії для виконання рішення суду в примусовому порядку відповідно до вимог Закону України № 1404-VIII від 02.06.2016р. «Про виконавче провадження», і тільки після того, як стягувач використав усі можливості для примусового виконання рішення суду, а воно залишається не виконаним, тоді в такої особи виникає право звернутися до суду із заявою в порядку ст.383 КАС України.
Судом встановлено, що у справі № 580/2780/23 видано виконавчий лист, який подано до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. 
Постановою державного виконавця від 21.01.2025 ВП НОМЕР_1 виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №580/2780/23 про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити ОСОБА_1 виплату пенсії без обмеження її максимального розміру з врахуванням збільшення прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, індексацій, підвищень та інших поліпшень, починаючи із 01 грудня 2022 року, з урахуванням раніше проведених виплат - закінчено у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення.
У своїй заяві позивач зазначив, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 25.09.2024 у справі №580/8205/24 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 , з 01.02.2023, згідно із довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 02.08.2024 №ФР40786, з урахуванням раніше проведених виплат. 
Позивач вважає, що відповідачем при перерахунку пенсії від 05.11.2024 на виконання зазначеного рішення суду вчинено протиправні дії щодо обмеження виплати пенсії максимальним розміром. 
Судом встановлено, що дійсно при перерахунку пенсії на виконання рішення суду від 25.09.2024 у справі № 580/8205/24 на підставі оновленої довідки від 02.08.2024 №ФР40786 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, розмір пенсії позивача з 01.02.2023 складав 48695,73 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії 30221,04 грн.
Разом з тим, як правильно зазначив суд першої інстанції, рішення у даній справі (№580/2780/23) виконано відповідачем у повному обсязі.  Здійснення подальших перерахунків на виконання рішення суду в іншій адміністративній справі (№ 580/8205/24) та застосування обмеження пенсії максимальним розміром, не пов`язано із спором, що був на розгляді суду в межах цієї справи.
Отже суд позбавлений можливості досліджувати обставини обмеження максимальним розміром пенсії при розгляді заяви із наданням їм правової оцінки.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для залишення без задоволення заяви позивача поданої в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України.
При цьому колегія суддів наголошує, що апеляційна скарга позивача повністю дублює його заяву, подану до суду першої інстанції, тобто в ній не наведено норм законодавства, які порушені чи не враховані судом першої інстанції, не спростовано викладену в ухвалі суду правову позицію.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 242, 250, 316, 382, 383, 320, 322 КАС України, суд

                                                       П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2025 року залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

          Головуючий суддя:                                                                 Є.В. Чаку

          Судді:                                                                                  Є.О.Сорочко

                                                                                                    А.Ю. Коротких