П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

05 серпня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/39848/24	

                                                                                                 Головуючий в 1 інстанції: Хлімоненкова М. В.
                                                                                                                               Місце ухвалення: м. Одеса

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого  –  Лук`янчук О.В.
суддів              –  Бітова А. І.
                                 –  Ступакової І. Г.    

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одеса адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

                                              В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить суд:
визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо розгляду рапорту від 10 грудня 2024 року механіка-водія-електрика взводу зв`язку НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 про звільнення з лав Збройних Сил України на підставі підпункту “г” пункту 2 частини 4 ст. 26 Закону України “Про військовий обов`язок та військову службу” за сімейними обставинами.
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 розглянути повторно рапорт від 10 грудня 2024 року механіка-водія-електрика взводу зв`язку НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 про звільнення з лав Збройних Сил України на підставі підпункту “г” пункту 2 частини 4 ст. 26 Закону України “Про військовий обов`язок та військову службу” за сімейними обставинами у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків, який є особою з інвалідністю ІІ групи, за відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи, та прийняти відповідне рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, та у відповідності із процедурою, передбаченою чинним законодавством України.
В обґрунтування позовних вимог серед іншого зазначається, що маючи намір звільнитися з військової служби у зв`язку з необхідністю здійснювати догляд за своєю матір`ю – особою з інвалідністю ІІ групи – ОСОБА_2 , 10 грудня 2024 року позивачем подано рапорт командиру взводу зв`язку 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 про звільнення з лав Збройних Сил України на підставі підпункту “Г” пункту “ 2” частини 4 статті 26 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” від 25.03.1992 №2232-XII за сімейними обставинами, з пакетом документів, які підтверджують наявність у позивача відповідних обставин для звільнення.
Цього ж дня була отримана “відмова” у задоволенні рапорту позивача шляхом проставлення відповідної резолюції на рапорту з приміткою “довести документи згідно чинного законодавства та вимог помічника командира військової частини з правової роботи”. Вимоги помічника командира військової частини НОМЕР_1 з правової роботи, майора ОСОБА_3 викладені на останній сторінці рапорту позивача про звільнення від 10 грудня 2024 року.
Позивач вважає відмову у його звільненні з військової служби безпідставною, оскільки, на його думку, ним доведено документально наявність передбаченої законом підстави для звільнення з військової служби згідно з пп.“г” п.2 ч.4 ст.26 Закону №2232-ХІІ, та надано всі документи, які встановлені Додатком 19 до Інструкції, на підтвердження відсутності у ОСОБА_2 членів сім`ї І, ІІ ступеня споріднення, що можуть чи не можуть здійснювати догляд за нею. Відповідачем у резолюції на рапорті позивача не зазначено, яких конкретно документів, що передбачені пп. 26 п. 5 Додатку № 19 до Інструкції, окрім тих, що були долучені ОСОБА_1 до рапорту, не вистачає для розгляду його клопотання про звільнення з військової служби.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду рапорту від 10.12.2024 механіка-водія-електрика взводу зв`язку НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 про звільнення з лав Збройних Сил України на підставі підпункту “г” пункту 2 частини 4 ст. 26 Закону України “Про військовий обов`язок та військову службу” за сімейними обставинами.
Зобов`язано військову частинку НОМЕР_1 розглянути по суті рапорт від 10.12.2024 механіка-водія-електрика взводу зв`язку НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 про звільнення з лав Збройних Сил України на підставі підпункту “г” пункту 2 частини 4 ст. 26 Закону України “Про військовий обов`язок та військову службу” за сімейними обставинами у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків, який є особою з інвалідністю ІІ групи, за відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи, та прийняти відповідне рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому  судовому рішенні.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Військова частина НОМЕР_1 , подала апеляційну скаргу, в якій зазначає про порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та  прийняти нове рішення, яким у задоволенні  позову відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає про ті ж обставини, що й у відзиві на апеляційну скаргу, зокрема вказує, що лише за наявності відповідних обставин та вказаних умов особа може бути звільнена через вказані сімейні обставини на підставі п.п. "г" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону № 2232-XII. Крім того зазначає, що дослідженням змісту висновку №387 від 05.06.2024 р., встановлено, що такий висновок видано для одержання компенсації фізичною особою, яка надає соціальні послуги догляду на непрофесійній основі. Висновок дійсний до 05.06.2025 р. Разом з тим, вказаний висновок не містить всіх реквізитів, згідно форми №080-4/ о визначених у Інструкції №407. Зокрема у п. 4 Висновку вказано рекомендовані соціальні послуги: отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи, а отже на думку апелянта, позивач не довів належними та допустимими доказами відсутність інших осіб, які можуть здійснювати догляд за ОСОБА_2 . Дана обставина є підставою для відмови у задоволенні позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. 
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного. 
Судом першої інстанції встановлено, що Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді механіка-водія-електрика взводу зв`язку 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 у званні солдат.
10.12.2024 на ім`я командира зводу зв`язку НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 від механіка-водія-електрика взводу зв`язку НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 надійшов рапорт (вх.№46381) з клопотанням перед вищим командуванням про звільнення ОСОБА_1 з лав Збройних Сил України у запас на підставі пп. “г” п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу”, за сімейними обставинами, у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю І чи ІІ групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я. 
Заявник у рапорті зазначив, факт необхідності здійснення постійного догляду за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю І чи ІІ групи, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду підтверджується висновком №387 Авангардівської лікарсько-консультативної комісії та висновком №387 про наявність порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від 05.06.2024. Факт відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення у матері заявника, як особи з інвалідністю І чи ІІ групи, яка потребує постійного стороннього догляду підтверджується свідоцтвом про смерть батька - ОСОБА_4 серії НОМЕР_3 , виданим Подільським ВРАЦС у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).
Указаний рапорт з клопотаннями командира взводу зв`язку 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , помічника начальника штабу - начальника зв`язку 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 та начальника штабу - заступника командира 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , командира НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 був направлений командиру Військової частини НОМЕР_1 за вх.№46381 від 10.12.2024.
Сторонами не заперечується, що до Рапорту було додано копії документів, на підтвердження обставин для звільнення ОСОБА_1 відповідно до його рапорту, а саме: копія рапорту ОСОБА_1 ; копія РНОКПП ОСОБА_1 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_1 ; копія паспорту ОСОБА_2 ; копія РНОКПП ОСОБА_2 ; копія пенсійного посвідчення ОСОБА_2 ; копія Довідки до акта огляду медико-соціального експертною комісією №552752 на ім`я ОСОБА_2 ; висновок №387 про наявність порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від 05.06.2024; висновок №387 Авангардівської лікарсько консультативної комісії; довідку Очаківської міської ради Миколаївської області від 06.09.2024 №7519 про склад сім`ї; довідку про взяття  внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_2 ; копію свідоцтва про смерть ОСОБА_4 .
Вказаний рапорт був погоджений начальником відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 , однак не отримав погодження помічника командира військової частини НОМЕР_1 з правової роботи - начальника юридичної служби.
Так, на останній сторінці рапорту позивача від 10.12.2024 помічником командира військової частини НОМЕР_1 з правової роботи - начальником юридичної служби вказано наступне: “- Нормою ЗУ “Про військовий обов`язок і військову службу”, а саме підпунктом 3 частини 12 статті 26 передбачена необхідність здійснювати догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), яка є особою з інвалідністю І чи ІІ групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеню споріднення такої особи … (далі за текстом). В акті огляду сімейного стану в/с №3 зазначені відомості лише зі слів особи яка потребує догляду, втім жодних документальних підтверджень не надано, також про осіб другого ступеню споріднення не зазначено абсолютно нічого. Власне акт навіть не підписаний військовослужбовцем та особою яка потребує догляду. Надана копія акту не завірена відповідно до вимог чинного законодавства”.
На першій сторінці рапорту позивача проставлено відмітку “Відмова”, міститься підпис командира військової частини НОМЕР_1 та вказівка “Довести документи згідно чинного законодавства та вимог ПКБрзПР”.
Разом з цим, жодного управлінського рішення по указаному вище рапорту позивача в матеріалах справи не міститься. Відповідачем під час розгляду справи не надано будь-яких документів, які б підтверджували прийняття відповідачем управлінського рішення за результатами розгляду рапорту позивача від 10.12.2024.
Вважаючи протиправною таку бездіяльність відповідача, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що уповноваженою особою відповідача, до компетенції якої належить вирішення питання про звільнення позивача, рішення по суті рапорту щодо відмови в задоволенні або задоволення наведеного в ньому питання прийнято не було, а також не було надано оцінку наданим позивачем документам та викладеним у рапорті обставинам щодо звільнення його з військової служби, які були підставою для подання рапорту, а тому прийшов до висновку щодо наявності протиправної бездіяльності з боку відповідача щодо не розгляду рапорту механіка-водія-електрика взводу зв`язку НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 та зобов`язав відповідача розглянути рапорт ОСОБА_1 про звільнення його з військової служби по суті, та прийняти відповідне рішення, з урахуванням окреслених у судовому рішенні висновків, та правової оцінки суду.
Надаючи оцінку рішенню суду першої інстанції з урахуванням доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає таке. 
Відносини між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регулюються Законом України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-XII).
За нормами ч.2 ст.2 Закону №2232-XII, проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України.
24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 №65/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на всій території України введено воєнний стан та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пунктів 1, 17, 20 частини 1статті 106 Конституції України, Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 №65/2022 «Про загальну мобілізацію», відповідно до якого оголошено та проведено загальну мобілізацію.
Строк дії воєнного стан та проведення мобілізації в Україні продовжено й наразі триває.
Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі Положення №1153/2008).
Приписами п. 233 розділу XII Положення №1153/2008, передбачено, що військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.
Накази про звільнення військовослужбовців з військової служби оголошуються командирами (начальниками) військових частин (пункт 241 Положення №1153/2008).
Підпунктом 2 пункту 225 Положення передбачено, що звільнення військовослужбовців із військової служби здійснюється під час дії особливого періоду (з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) - на підставах, передбачених частиною третьою, пунктом 2 частини четвертої, пунктом 3 частини п`ятої та пунктом 3 частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»: у військових званнях до майстер-сержанта (майстер-старшини) включно за всіма підставами - командирами бригад (полків, кораблів 1 рангу) і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них.
Інструкція про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджена наказом Міністра оборони України 10.04.2009 № 170 (далі - Інструкція № 170 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначає механізм реалізації та порядок організації у Збройних Силах України виконання вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.
Згідно пункту 12.1 Інструкції №170, звільнення військовослужбовців з військової служби (крім військовослужбовців строкової військової служби) здійснюється посадовими особами, визначеними пунктом 225 Положення.
Абзацом 2 пункту 14.10 Інструкції №170 передбачено, що звільнення з військової служби через сімейні обставини або інші поважні причини здійснюється за наявності оригіналів документів, що підтверджують таку підставу звільнення.
Документи на звільнення військовослужбовців направляються безпосередньо до посадових осіб, які мають право їх звільнення з військової служби. Наказ по особовому складу про звільнення цих військовослужбовців повинен бути виданий і доведений до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем взяття громадянина на військовий облік та до військової частини за місцем проходження військової служби в строки, що забезпечуватимуть вчасне здавання справ і посад і розрахунок військовослужбовців, а також виконання строків звільнення, визначених Президентом України (абзац 13 пункту 14.10 Інструкції № 170).
Додатком 19 Інструкції № 170 передбачено перелік документів, що подаються з поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби. Зокрема відповідно до п. 5 Додатку при поданні до звільнення з військової служби за підставами: через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 червня 2013 року № 413 та визначено підпунктом г пункту 1 частини четвертої, підпунктом ґ пункту 2 частини п`ятої, підпунктом г пункту 2 частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», подаються: копія аркуша бесіди; копія рапорту військовослужбовця; документи, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин; копія розрахунку вислуги років військової служби (при набутті права на пенсійне забезпечення за вислугою років).
Аналіз вказаних норм законодавства свідчить про те, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, звільняються з військової служби під час воєнного стану на підставах визначених в Законі № 2232-XII.
Підстави звільнення з військової служби передбачені приписами ст. 26 Закону №2232-XII
Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-ХІІ (у редакції, чинній на момент подання рапорту та формування рішення про відмову у звільненні з військової служби), військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: під час дії воєнного стану: г) через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).
Перелік сімейних обставин або інших поважних причин для звільнення з військової служби, відповідно до підпункту г пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII, визначається частиною дванадцятою статті 26 Закону №2232-XII.
За приписами пункту 3 частини 12 статті 26 Закону №2232-XII, військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин на таких підставах: під час дії воєнного стану: - необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я; - необхідність здійснювати постійний догляд за членом сім`ї другого ступеня споріднення, який є особою з інвалідністю I або II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого та другого ступенів споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого та другого ступенів споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.
Отже, для звільнення з військової служби за наведеною обставиною, військовослужбовець має документально підтвердити сукупну наявність наступних обставин:
- наявність в одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) статусу особи з інвалідністю І чи ІІ групи;
- необхідність здійснювати постійний догляд за такою особою;
- відсутність в особи з інвалідністю І чи ІІ групи інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення, які могли б здійснювати постійний догляд за нею (тобто, інші особи, крім військовослужбовця, які можуть здійснювати постійний догляд особи з інвалідністю І чи ІІ групи, відсутні), або інші члени сім`ї особи з інвалідністю І чи ІІ групи першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду.
Надаючи оцінку наявності такої підстави для звільнення позивача як необхідність здійснювати постійний догляд за членом сім`ї другого ступеня споріднення, який є особою з інвалідністю I або II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого та другого ступенів споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого та другого ступенів споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я колегія суддів зазначає наступне.
З матеріалів справи встановлено, що метою звільнення з військової служби на підставі пп. “г” п.2 ч.4 ст.26 Закону №2232-ХІІ, позивач звернувся із відповідним рапортом, до якого на підтвердження передбаченої законом обставини надав, зокрема: 
- Довідку від 13.12.2024 до акту МСЕК Серія 12 ААА №552752, відповідно до якої матері позивача – ОСОБА_2 призначено ІІ групу інвалідності, за загальним захворюванням кат. “Б”, довічно. Висновок про умови та характер праці” потребує стороннього догляду, обмеж. фізичного навантаження. 
- Висновок Авангардівської лікарсько консультативної комісії КНП “Авангардівська АЗПСМ” №387 від 05.06.2024, виданий ОСОБА_2 (матері позивача) про наявність порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі форми №080-4/о. Рекомендовано соціальні послуги: отримання соціальної послуги із догляду на непрофесійній основі від фізичної особи. Висновок дійсний до 05 червня 2025 року. 
- Висновок Авангардівської лікарсько консультативної комісії КНП “Авангардівська АЗПСМ” №387, за яким встановлений діагноз: ІХС. Атеросклеротичний кардіосклероз. Церебральний атеросклероз. Дисцикуляторна енцефалопатія ІІ-ІІІ ступеня. Остеохондроз шийного відділу хребта. Висновок ЛКК: має високий ступень втрати здоров`я, що спричиняє недієздатність до самообслуговування та залежність від інших осіб. Потребує постійного стороннього догляду.
- Акт №3 від 05.12.2024 обстеження сімейного стану військовослужбовця ОСОБА_1 , складений комісією у складі військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_2 та службових осіб Подільської РДА, на підставі ч.23,25,26,27,28 п.5 Додатку №19 до Інструкції №170 та рапорту солдата ОСОБА_1 від 03.12.2024 №18500. Указаним актом зокрема встановлено: Прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності) особи, яка потребує догляду (адреса проведення обстеження) АДРЕСА_1 (довідка від 09.12.2022 року №5110-7001658748 про взяття на облік ВПО); Документ, що підтверджує інвалідність особи, яка потребує догляду (постійного догляду) (за наявності інвалідності), довідка до акту огляду МСЕК від 13.12.2021 серія 12 ААА №552752; Документ, що підтверджує потребу особи в наданні соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи, висновок від 05.06.2024 №287. Родинний зв`язок між військовослужбовцем та особою, яка потребує догляду, постійного догляду: першого ступеня споріднення син/мати (свідоцтво про народження НОМЕР_4 ). Інформація про інших членів сім`ї особи, яка потребує догляду (постійного догляду), які відповідно до закону зобов`язані їх утримувати (які зобов`язані та можуть здійснювати постійний догляд): першого ступеня споріднення зі слів особи, яка потребує догляду – дочка. Підстави неможливості здійснення ними догляду (постійного догляду) (за наявності такої особи) – дочка знаходиться під тимчасово російською окупацією; другого ступеня споріднення – “прочерк”.  
Враховуючи викладене, позивачем було надано достатньо документів для розгляду поданого ним рапорту від 10.12.2024.
Водночас, як вбачається з матеріалів справи, вказаний рапорт з клопотаннями командира взводу зв`язку 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , помічника начальника штабу - начальника зв`язку 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 та начальника штабу - заступника командира 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , командира 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 був направлений командиру Військової частини НОМЕР_1 за вх.№46381 від 10.12.2024.
Вказаний рапорт був погоджений начальником відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 , однак не отримав погодження помічника командира військової частини НОМЕР_1 з правової роботи - начальника юридичної служби.
Так, на останній сторінці рапорту позивача від 10.12.2024 помічником командира військової частини НОМЕР_1 з правової роботи - начальником юридичної служби вказано наступне: “- Нормою ЗУ “Про військовий обов`язок і військову службу”, а саме підпунктом 3 частини 12 статті 26 передбачена необхідність здійснювати догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), яка є особою з інвалідністю І чи ІІ групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеню споріднення такої особи … (далі за текстом). В акті огляду сімейного стану в/с №3 зазначені відомості лише зі слів особи яка потребує догляду, втім жодних документальних підтверджень не надано, також про осіб другого ступеню споріднення не зазначено абсолютно нічого. Власне акт навіть не підписаний військовослужбовцем та особою яка потребує догляду. Надана копія акту не завірена відповідно до вимог чинного законодавства”.
На першій сторінці рапорту позивача проставлено відмітку “Відмова”, міститься підпис командира військової частини НОМЕР_1 та вказівка “Довести документи згідно чинного законодавства та вимог ПКБрзПР”.
Разом з цим, жодного управлінського рішення по указаному вище рапорту позивача в матеріалах справи не міститься. Відповідачем під час розгляду справи як в суді першої так і в суді апеляційної інстанції, не надано будь-яких документів, які б підтверджували прийняття відповідачем управлінського рішення за результатами розгляду рапорту позивача від 10.12.2024.
Наказом Міністерства оборони України від 06.08.2024 року №531, який набрав чинності 08.08.2024, затверджено Порядок організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України (далі - Порядок    №531).
Цей Порядок визначає механізм оформлення, подання, реєстрації, розгляду, прийняття та повідомлення рішення за результатами розгляду рапортів військовослужбовців у Міністерстві оборони України (далі - Міноборони), Збройних Силах України (далі - Збройні Сили) та Державній спеціальній службі транспорту (пункт 1 розділу І Порядку №531).
Пунктом 9 Порядку №531 унормовано, що розгляд паперового рапорту військовослужбовця всіма його прямими командирами (начальниками) здійснюється:
1) невідкладно, але не пізніше ніж за 48 годин із часу подання військовослужбовцем рапорту - щодо питань, які стосуються військової дисципліни, обов`язків особового складу під час виконання бойових наказів (розпоряджень), збереження життя та здоров`я особового складу, відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин;
2) у строк не більше 14 днів із дня подання військовослужбовцем рапорту - щодо питань, які не відносяться до питань, визначених підпунктом 1 цього пункту.
Згідно п. 2 та 3 розділу ІІІ Порядку №531 командири (начальники) надають відповідь на паперовий рапорт військовослужбовця шляхом накладення резолюції.
Резолюція повинна містити відомості, визначені у додатку 1 до цього Порядку.
Непогодження рапорту безпосереднім та/або прямими командирами (начальниками) не перешкоджає подальшому руху рапорту для його розгляду командиром (начальником) або іншою посадовою особою, яка уповноважена приймати рішення стосовно порушеного в рапорті питання, та прийняття рішення по суті рапорту.
Відмова у задоволенні рапорту має бути вмотивованою.
З огляду на вищезазначене, слід зробити висновок, що за результатами розгляду рапорту військовослужбовця про його звільнення з військової служби посадові особи, які мають право на його звільнення з військової служби, зобов`язані видати наказ по особовому складу про звільнення такого військовослужбовця з військової служби чи надати обґрунтовану відмову у задоволенні рапорту (заяви).
Розглянутим вважається рапорт, по якому прийнято рішення (накладена резолюція).
Подібний висновок вказано Верховним Судом у постанові від 02.04.2025 року у справі №280/7446/24.
З матеріалів справи, як було вказано вище, судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача через безпосереднього свого командира з відповідним рапортом про звільнення з військової служби на підставі пп."г" п.2 ч.4 ст.26 Закону №2232-XII у зв`язку із необхідністю здійснення постійного догляду за хворою матір`ю інваліда ІІ групи.
Втім, відповідачем фактично не надані належні докази розгляду у встановленому порядку уповноваженим суб`єктом рапорту позивача, а також інформування позивача військовою частиною НОМЕР_1 про результати розгляду його рапорту належним чином.
З аналізу наявних у справі матеріалів, можна дійти висновку, що фактично наразі рапорт позивача командиром військової частини НОМЕР_1 не розглянутий по суті, що вірно зазначено судом першої інстанції.
Крім того, колегія суддів погоджується з зазначенням судом першої інстанції, що відповідачем не було надано оцінку наданим позивачем документам та викладеним у рапорті обставинам щодо звільнення його з військової служби, які були підставою для подання рапорту. Наявність чи відсутність підстав для звільнення позивача, що передбачені підпунктом “г” пункту 2 частини 4 ст. 26 Закону України “Про військовий обов`язок та військову службу” за сімейними обставинами у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків, який є особою з інвалідністю ІІ групи, як вбачається із напису на рапорті та резолюції командира військової частини, не вирішувалися.
Відповідачем лише у відзиві на позов та в апеляційній скарзі вказано що дослідженням змісту висновку №387 від 05.06.2024 р., встановлено, що такий висновок видано для одержання компенсації фізичною особою, яка надає соціальні послуги догляду на непрофесійній основі. Висновок дійсний до 05.06.2025 р. Разом з тим, вказаний висновок не містить всіх реквізитів, згідно форми №080-4/ о визначених у Інструкції №407. Зокрема у п. 4 Висновку вказано рекомендовані соціальні послуги: отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи.
Водночас, колегія суддів зазначає, що вищезазначене не звільняло відповідача, як суб`єкта, до повноважень якого належить вирішення питання щодо можливості звільнення позивача з військової служби, від обов`язку прийняття відповідного рішення, за наслідком розгляду рапорту про звільнення ОСОБА_1 з військової служби або мотивовану відмову в такому, адже суб`єкт владних повноважень не може утриматись від прийняття рішення, що входить до його виключної компетенції, що свідчить про вчинення відповідачем протиправної бездіяльності у спірних правовідносинах, що вірно зазначено судом першої інстанції.
Наявність відмітки на рапорті позивача “Відмова” із зазначенням “Довести документи згідно чинного законодавства та вимог ПКБрзПР”, не вказує про належний розгляд ропорту позивача з прийняттям відповідного рішення за результатами його розгляду, зокрема й відмови, яка в силу вимог чинного законодавства має бути мотивованою. 
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що на думку колегії суддів на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості, достовірності, чи відповідності формі медичних документів. Пацієнт не відповідає за правильність наданих медичних документів та не повинен контролювати її складання та відповідність формі.
Щодо доводів, що відповідно до доданих до рапорту документів не вказана інформація щодо наявності чи відсутності членів сім`ї другого ступеня споріднення, то колегія суддів зазначає, що про таку підставу вказано відповідачем лише у відзиві та апеляційній скарзі, натомість рішення з зазначенням такої підстави відповідачем не прийнято.
Разом з тим, за відсутності прийнятого рішення щодо рапорту позивача, колегія суддів вважає, що суд не може надавати оцінку стосовно наявності підстав для звільнення позивача з військової служби за пп. «г» п. 2 ч. 4  статті 26 Закону №2232-ХІІ.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.
Згідно з частини 1 статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права та підстав для його скасування не вбачається, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.
Керуючись ст. ст. 308, 311, ст.315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 КАС України, колегія суддів,- 

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.
                                                                  Повний текст постанови складено та підписано 05 серпня 2025 року . 

Головуючий суддя:                                                                                  О.В. Лук`янчук 

Суддя:                                                                                                       А. І. Бітов

Суддя:                                                                                                       І. Г. Ступакова