Справа №591/4838/24 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Клімашевська І.В.	
Номер провадження 33/816/205/25 	Суддя-доповідач Філонова Ю. О. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Устименка О.Д. на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 07 серпня 2024 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 07 серпня 2024 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 06 травня 2024 року близько 19 год. 54 хв. в м. Суми по проспекту М. Лушпи, біля будинку № 42 керував транспортним засобом «Toyota Land Cruiser 120», номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці відмовився, але відповідно до висновку КНП СОР «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань», ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, захисник особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Устименко Д.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 07 серпня 2024 року, а справу відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що копію протоколу про адміністративне правопорушення не було вручено ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу, чим допущено працівниками поліції вимог ст. 251, ст. 252, ст. 268 КУпАП.
Окрім цього, відповідно до долученого відеозапису вбачається, що працівниками поліції до складання лікарем медичного висновку, винесено постанову про адміністративне правопорушення, не дочекавшись отримання результатів лабораторних досліджень зразків біологічного середовища, яке було здано ОСОБА_1 .
Також апелянт зауважує, що вимогами спільного Наказу МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року «Про затвердження інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», не передбачено право медичного працівника під час огляду на стан сп`яніння водія користуватися тими ж технічними засобами, що й працівники поліції на місці зупинки транспортного засобу, тобто приладом Драгер.
Висновок медичного огляду, який наявний в матеріалах справи є недопустимим доказом, оскільки не видавався ОСОБА_1 , так як відбувався забір біологічного середовища і до проведення токсикологічного дослідження, акт медичного огляду є незавершеним.
Враховуючи вище викладене, судом було порушено норми матеріального та процесуального права при винесенні постанови в справі про адміністративне правопорушення.

У судове засідання призначене на 14 год. 30 хв. 30 травня 2025 року, особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце апеляційного розгляду, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, в черговий раз, до апеляційного суду не з`явився. 
При вирішенні питання щодо можливості здійснення апеляційного розгляду за відсутності особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , апеляційний суд враховує наступне.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі Пономарьов проти України", та "Трух проти України").
У рішенні в справі "Каракуця проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.
Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Нешев проти Болгарії" від 28 жовтня 2004 року визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Практикою Європейського суду з прав людини, яка є преюдиційною, також встановлено, що якщо заявники у визначений законом термін не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи та своєчасно не звертались до суду за інформацією щодо стану розгляду їх справи, їх права на доступ до правосуддя не є порушеними.
Враховуючи вищезазначене, а також ті обставини, що особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 знаючи, що в апеляційному суді на розгляді перебуває подана апеляційна скарга, в судове засіданні не з`явився, апеляційний суд дійшов висновку, що особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності не бажає приймати участь в апеляційному перегляді даної справи.
Так, призначене на 10 год. 30 хв. 01 листопада 2024 року судове засідання, адвокат Лопаткін О.В. просив відкласти у зв`язку із перебуванням на лікуванні ОСОБА_1 .
До початку судового засідання, призначене на 09 год. 00 хв. 31 грудня 2024 року, ОСОБА_1 подав клопотання про відкладення розгляду, так як розірвав договір про надання правової допомоги із адвокатами Лопаткіним О.В. та ОСОБА_2 , а тому потребує час для забезпечення участі нового захисника в апеляційному перегляді постанови судді суду першої інстанції.
28 травня 2025 року на адресу апеляційного суду надійшло чергове клопотання Хрупи О.Д. про відкладення судового розгляду, призначене на 14 год. 30 хв. 30 травня 2025 року, у зв`язку з перебуванням на лікарняному.
Враховуючи численні клопотання Хрупи О.Д. про відкладення та принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, з метою її розгляду у розумні строки, оскільки справа перебуває на розгляд в апеляційному суді з серпня 2024 року,  апеляційний суд не вбачає підстав для повторного відкладення апеляційного розгляду та вважає за можливе здійснити розгляд поданої апеляційної скарги на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 07 серпня 2024 року, у відсутність останнього, і в даному випадку права ОСОБА_1 на доступ до правосуддя, не є порушеним.
Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.
У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Апеляційний суд вважає, що розглядаючи дану справу, суддя суду першої інстанції вищезазначені вимоги дотримався у повному обсязі та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, з врахуванням:
- протоколу про адміністративне правопорушення від 06 травня 2024 року серії ААД № 747141; 
- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу;
- висновку КНП СОР «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 501 від 06 травня 2024 року, яким підтверджено перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння;
- відеозаписів із відеореєстратора службового автомобіля та нагрудних камер працівників поліції, які підтверджують керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.
Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку, є належними та допустимими і ставити їх під сумнів в апеляційного суду підстави відсутні. 
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (частини 1, 2 статті 251 КУпАП).
Із долучених до протоколу про адміністративне правопорушення, відеозаписів відеореєстратора службового автомобіля та нагрудних камер працівників поліції, чітко вбачається, як 06 травня 2024 року о 19 год. 54 хв. в м Суми по проспекту М. Лушпи, 42, ОСОБА_1 керуючи автомобіль «Toyota Land Cruiser» номерний знак НОМЕР_1 , порушив вимоги дорожньої розмітки 1.3 «подвійна суцільна лінія», а саме при повороті ліворуч перетнув подвійну суцільну лінію.
Працівниками поліції з використанням проблискових маячків синього та червоного кольору, зупинено автомобіль під керування ОСОБА_1 , у якого під час спілкування було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів).
Відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, на що останній погодився.
Проте намагаючись продути спеціальний технічний засіб, ОСОБА_1 згодом відмовився продовжувати проходити огляд на місці зупинки транспортного засобу та забажав проїхати до медичного закладу.
У закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 пройшов медичний огляд, на підставі чого, лікарем було складено висновок, яким підтверджено перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння.
Жодних заперечень щодо процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного лікарем в медичному закладі, ОСОБА_1 не висловлював. 
Апеляційний суд вважає, що зафіксована на відеозаписі інформація є достатньою та об`єктивно підтверджує обставини, що мають значення для справи та узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справи доказами.
Доводи апелянта про незаконність проведення лікарем медичного огляду водія на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного приладу Драгер, апеляційний суд визнає необґрунтованим, враховуючи норму підзаконного нормативно-правового акту, яким регулюється порядок виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння.
Так, відповідно до п. 9 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Відповідно, чинним законодавством не передбачено заборону медичним закладам використовувати спеціальні технічні засоби під час проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, зокрема і приладів «Драгер».
Щодо не вручення ОСОБА_1 висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 501 від 06 травня 2024 року, апеляційний суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 15, п. 16 Розділу ІІІ Інструкції № 142/735 від 09 листопада 2015 року, висновок щодо результатів медичного огляду видається на підставі акту медичного огляду. 
Як вбачається із долучених відеозаписів нагрудних камер працівників поліції, після проходження ОСОБА_1 медичного огляду за допомогою спеціального технічного засобу, в останньому було відібрано зразки біологічного матеріалу (сечі), а тому акт медичний огляду був не завершеним, відповідно, висновок медичного огляду не міг бути виданий останньому.
У присутності працівника поліції, ОСОБА_1 було повідомлено про необхідність ознайомитися зі заключним висновком та отримати його примірник. Проте, як вбачається зі наданої інформації директора КНП СОР «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань», станом на 14 червня 2024 року ОСОБА_1 не отримав примірник висновку щодо результатів медичного огляду під особистий підпис в «Журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Таким чином, підстав вважати вказаний доказ недопустимим апеляційний суд не вбачає, зважаючи на те, що особа не забажала отримувати висновок щодо результатів медичного огляду.
Посилання захисника на те, що протокол про адміністративне правопорушення було складено працівником поліції у відсутності висновку щодо результатів медичного огляду, є необґрунтованими, враховуючи наступне.
Як убачається з долученого до матеріалів справи акту медичного огляду, огляд ОСОБА_1 був проведений за ознаками рухової сфери, виявлення запаху алкоголю з роту, застосування спеціального технічного засобу газоаналізатора для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі, результат якого 06 травня 2024 року об 20 год. 50 хв. становив 2,07 проміле, а 06 травня 2024 року об 21 год. 10 хв. -  2,08 проміле. За наслідками лабораторного дослідження, в сечі ОСОБА_1 виявлено етиловий спирт 2,4 г/л та встановлений заключний діагноз, результат якого занесений до акту медичного огляду.
На переконання апеляційного суду, діагноз лікаря щодо перебування особи в стані алкогольного сп`яніння може формуватися лікарем не лише на підставі лабораторних досліджень, а й на підставі даних візуального обстеження особи, результатів обстеження за допомогою технічного засобу.
Так, за приписами п. 10 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляд, огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність), а згідно п. 8 розділу III «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.
Разом з цим, згідно п. 7, 14 розділу ІІІ вказаної Інструкції обов`язковим є огляд з відібранням біологічних зразків при підозрі водія у перебуванні в стані наркотичного сп`яніння чи під дією психотропних речовин, а також якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами. 
Відповідно, визначення стану алкогольного сп`яніння шляхом обов`язкового лабораторного дослідження здійснюється лише у окремо взятих випадках.
Таким чином, ні на час скоєння адміністративного правопорушення та відповідно часу проведення огляду, ні на час розгляду справи суддею першої інстанції та апеляційним судом, вищевказані Інструкція №1452 не передбачали обов`язкового проведення лабораторних досліджень лікарем при проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , а тому отримані результати лабораторного дослідження на підставі аналізу сечі, не є обов`язковими при наявності проведеного дослідження лікарем за методикою та із застосуванням приладів, дозволених для використання МОЗ, в даному випадку «Драгеру», та є достатніми для підтвердження складеного висновку щодо стану алкогольного сп`яніння.
Тобто відповідно до положень Інструкції, остаточний діагноз встановлюється лікарем не лише на підставі лабораторних досліджень, а й за результатами огляду пацієнта, що і мало місце в даному випадку.
Відповідно, складання працівниками поліції протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в день проведення медичного огляду та складання висновку щодо результатів медичного огляду, не спростовує доведеність перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом 06 травня 2024 року о 19 год. 54 хв. та законність вказаного процесуального документу.
Окрім цього, апеляційний суд наголошує на тому, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення був складений після проведення медичного огляду ОСОБА_1 на території закладу охорони здоров`я, а не на місці зупинки транспортного засобу, про що наголошує захисник в поданій апеляційній скарзі.
З урахуванням вище наведеного, суд дійшов правильного висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, встановлених судом першої інстанції і доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Таким чином, немає підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що просить апелянт.
У рішенні по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства (O'Halloran and Francis v. The United Kingdom ) no. 15809/02 і 25624/02ECHR від 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі, згідно встановлених норм закону України.
Враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апеляційної скарги захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Устименка Д.І., апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, оскаржувану постанову судді суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 07 серпня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Устименка Д.І. на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Філонова Ю. О.