Справа № 307/4565/24

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        18 серпня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:
судді-доповідача                -        Кожух О.А.,
суддів                        -        Мацунича М.В., Собослоя Г.Г.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження за правилами письмового провадження, за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання та без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кобрин Маріанна Михайлівна, на рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 07 квітня 2025 року (головуючий суддя Бряник М.М.) у справі №307/4565/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

       Узагальнені доводи позовної заяви

У жовтні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 73 148,38 грн.
       В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 12.03.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» і ОСОБА_1 було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1363-4467. Кредитний договір разом із правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. У відповідності до норм ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію».
       У позовній заяві товариство означило основні кроки для оформлення кредитної угоди, згідно правил визначених товариством на офіційному веб-сайті ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (https://creditkasa.com.ua)
       Позивач стверджує, що при укладенні Договору відповідачем були здійснені дії, які чітко свідчать про його свідомий вибір щодо укладення договору. Без відповідних дій з боку відповідача укладення договору було б неможливе. На виконання зазначених вимог позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор A2523, для підписання кредитного договору 1363-4467 від 12.03.2024 - підтвердження ознайомлення з правилами та інших супутніх документів.
       Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту – 24 000,00 грн., строк кредитування 300 днів, базовий період – 14 днів, комісія за видачу кредиту – 15,00 % від суми кредиту, знижена процентна ставка – 1,20 % в день, стандартна процентна ставка – 1,50 % в день. При цьому, «базовий період» - це проміжки часу впродовж строку дії Договору, в останні дні яких у позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування Кредитом. 
       Зазначає, що позивач (через партнера АТ КБ «ПриватБанк», з яким укладено договір №4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02.12.2019) видав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок, вказаний відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою АТ КБ «Приват Банк» про перерахування коштів на картку отримувача (відповідача). Таким чином, зазначає, що кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору.
       Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти. Відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів.
       Позивач стверджує, що в подальшому відповідач, всупереч умовам кредитного договору, ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» та ст.ст. 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, порушив вищезазначені умови кредитного договору і в кінцевому підсумку не повертав в повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконував в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором. 
       Станом на 08.08.2024 загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить: 73148,38 гривень, з яких прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту – 1916,38 грн., прострочена заборгованість за кредитом – 24000,00 гривень, прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 47232, 00 гривень. Враховуючи вищезазначене, просить суд стягнути з позичальника вказану суму заборгованості за кредитним договором.
       Позивач зазначив про направлення позичальнику вимоги про усунення порушень умов кредитного договору, однак така вимога була проігнорована позичальником, а порушення не усунуто.
Посилаючись на вказані обставини, позиач просив задовольнити позов.

Короткий зміст рішення, що оскаржується

       Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 07 квітня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» задоволено.
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором №1363-4467 від 12.03.2024 в розмірі 73148,38 гривень, з яких: прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту - 1916,38 гривень, прострочена заборгованість за кредитом – 24000,00 гривень, прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 47232,00 гривень.        
       Вирішено питання щодо судового збору.
       Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що матеріалами справи доведено укладення кредитного договору між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 в електронній формі; шляхом підписання електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора відповідачем було погоджено усі істотні умови цього договору, зокрема плата за користування. Суд визнав доведеним суму боргу, яка підлягає стягненню з відповідача, на підставі наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №1363-4467 від 12.03.2024.
       
       Узагальнені доводи апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кобрин Маріанна Михайлівна, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 07.04.2025 та ухвалити нове рішення у відповідній частині, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором у розмірі 24000 грн.. 
Зазначає, що суд першої інстанції не витребував у позивача докази, про які заявляв клопотання відповідач.
У своїй апеляційній скарзі відповідач заперечує нарахування відсотків, які вважає завищеними. Вважає, що судом першої інстанції безпідставно стягнуто заборгованість за процентами, нарахованими до серпня 2024 року, оскільки, згідно з п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, передбачено,  що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки, штрафу, пені, нараховані включно з 24 лютого 2022 року.
Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що відповідач ОСОБА_1 не визнає нарахованої банком суму заборгованості за процентами та заборгованість по комісії.
20.06.2025 через систему «Електронний суд» відповідач подав заяву про розподіл судових витрат апеляційним судом у разі ухвалення рішення про зміну або скасування рішення суду першої інстанції.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

На апеляційну скаргу відповідача ТОВ «Укр Кредит Фінанс» подало відзив, у якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін. 
Зазначає, що за умовами кредитного договору сторонами було погоджено, що плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом та комісії за видачу кредиту (пункт 4.3). Тип процентної ставки за користуванням кредитом – фіксована. Процентна ставка за користуванням кредитом не змінюється протягом усього строку користування кредитом, однак позичальнику на умовах, вказаних у цьому Договорі (програма лояльності), може надаватися можливість скористатися кредитом за зниженою процентною ставкою. Тип комісії – одноразова комісія (нараховується одноразово при видачі Кредиту в дату видачі Кредиту, якщо п. 4.7. цього Договору передбачає сплату комісії за видачу Кредиту). Тобто, комісія за видачу кредиту є одноразовою, та не застосовувалась як санкція до Відповідача за невиконання зобов`язань.
Вказує, що згідно з п. 4.6. та 10.2. Кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 1.50% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання позичальником права користування кредитом за Зниженою ставкою). Знижена процентна ставка становить 1.20 % за кожен день користування кредитом, яка надається Кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника до сумлінного виконання умов договору.
Позивач звертає увагу суду, на те, що з розрахунку заборгованості вбачається, що товариством не нараховувалось відповідачу жодних процентів за несвоєчасне повернення отриманого кредиту в силу положень статті 625 ЦК України, пеню, штраф, неустойку або інших платежів за неналежне виконання умов кредитного договору, а нарахування комісії за видачу кредиту відбувалось одноразово, та не застосовувалась як санкція до відповідача за невиконання зобов`язань.
Таким чином, вважає, що позивач законно нарахував проценти за користування кредитом (згідно п. 4.6. та 10.2. кредитного договору) протягом строку договору, що визначені в п. 4.9. кредитного договору.

Порядок та межі розгляду справи судом апеляційної скарги

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки ціна позову у даній справі менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і справа не належить до тих справ, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд даної справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення. 

Фактичні обставини справи та застосовані норми права

Судом встановлено судом, вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, що між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір про відкриття кредитної лінії №1363-4467 від 12.03.2024 (а.с.18-35)
Відповідно до п. 2.2. договору кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язався повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором. Згідно п. 3.1 цього договору, договір укладено сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію».
Згідно з п.п. 4.1 - 4.6, 4.8. договору розмір кредитного ліміту складає 24000,00 грн., дата надання кредиту 12.03.2024. Кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1. цього договору на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом. Тип процентної ставки за користування кредитом фіксована. Базовий період складає 14 календарних днів. Відповідно до п. 1.1 «базовий період» - це проміжки часу впродовж строку дії Договору, в останні дні яких у позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування Кредитом. Отже, сплату процентів за користування кредитом позичальник зобов`язаний здійснювати не пізніше останнього дня кожного базового періоду. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 1,50% (одна ціла, п`ятдесят сотих відсотки(-ів)) за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за промо-ставкою та/або зниженою, та/або пільговою процентною ставкою), комісія за видачу кредиту – 15,00% (п`ятнадцять цілих, нуль сотих відсотків). Програмою лояльності (розділ 10) передбачено можливість нарахування процентів за зниженою ставкою – 1,20 % за кожен день як заохочення Позичальника до сумлінного виконання умов Договору (п.10.2). Строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику - 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику; дата повернення (виплати) кредиту 05.01.2025 (п.4.9). Строк договору є рівним строку кредитування. В частині виконання зобов`язань договір діє до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.
Відповідно до п.4.10 договору реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складала 27138,17 %. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення складає 123937.05 грн. (п.4.11 Договору). Денна процентна ставка на дату укладення договору складає 1,388 процентів (п.4.12. договору)
Відповідно до п.п.3.1., 3.2. Правил відкриття кредитної лінії кредит видається строком на 300 (триста) календарних днів. Сплату процентів за користування кредитом та комісії за видачу кредиту (якщо сплата комісії за видачу кредиту передбачена умовами договору) позичальник зобов`язаний здійснювати у визначені графіком платежів дати, які є останніми днями відповідних базових періодів.
Пунктом 9.3.2.4 Правил визначено, що позичальник зобов`язаний своєчасно повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за видачу кредиту у порядку визначеному цими правилами та договором про відкриття кредитної лінії (а.с.36-50).
Згідно з довідки про перерахування суми кредиту вбачається, що за кредитним договором №1363-4467 від 12.03.2024 ОСОБА_1 12.03.2024 перераховано кредитні кошти у сумі 24 000,00 грн. за допомогою системи LIQPAY, ID платежу №2436557845 (а.с.84).
Із додатку №3 до договору про відкриття кредитної лінії №1363-4467 від 12.03.2024 додано таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором, графік погашення суми кредиту у період з 12.03.2024 по 05.01.2025 (а.с.56-61).
При цьому колегія суддів повторно зазначає, що строк кредитування було визначено до 05.01.2025. 
Вбачається, що товариством 23.08.2024 (задовго до закінчення строку кредитування) надсилалась вимога боржнику ОСОБА_1 про усунення порушень умов договору №1363-4467 від 12.03.2024, за яким, станом на 08.08.2024 загальна заборгованість за договором складала 73148, 38 гривень (а.с.88).
З розрахунку заборгованості за договором №1363-4467 від 12.03.2024 вбачається, що сплату процентів за користування кредитом у визначені графіком платежів дати позичальник не здійснював; в період користування кредитом відповідачем 25.03.2024 на погашення заборгованості було сплачено 5715,62 грн., що зазначено в рядку №14 розрахунку, які були зараховані на погашення нарахованих на той час відсотків та часткове погашення комісії за видачу кредиту. При цьому, протягом двох базових періодів – до 08.04.2024 – проценти нараховувались за зниженою процентною ставкою - 1,20 %. Інших платежів, спрямованих на погашення заборгованості, в період з 12.03.2024 по 08.08.2024 відповідач не здійснював. Станом на 08.08.2024 заборгованість ОСОБА_1 складала 73148, 38 гривень, з яких: 24000,00 грн. основний борг, 47232,00 грн. заборгованість за відсотками, залишок комісії - 1916,38 грн. (а.с.85-87).
       Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»).
       Відповідно до статті 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
       Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «;Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
       За змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
       Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
       Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
       У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України).
У доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 визнає укладення кредитного договору з ТОВ «Укр Кредит Фінанс», вважає обґрунтованими вимоги щодо сплати заборгованості у сумі 24000 грн., однак заперечує нарахування позивачем процентів за користування кредитним договором.
Суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що укладаючи договір, ОСОБА_1 усвідомлював та підтвердив, що умови договору для нього зрозумілі, відповідають його інтересам, є розумними та справедливими, пери цьому, вказані умови влаштовували позивача на час підписання договору, вважав такі умови прийнятними для себе. 
Часткове погашення ОСОБА_1 боргу за кредитним договором у сумі 5 715,62 грн. (а.с.85) свідчить про його конклюдентні дії щодо визнання обов`язку виконати умови договору.
У апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, зазначає, що не підлягають стягненню нараховані банком відсотки за користування кредиту. Проте таке посилання відповідача є безпідставним, оскільки у вказаному пункті зазначається про звільнення позичальника від відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання, визначеної статтею 625 цього Кодексу (індексу інфляції за весь час прострочення, та три проценти річних від простроченої суми), а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення (санкції, передбачені ст 549 ЦК України). 
Позивачем не пред`являлись вимоги ні про стягнення індексу інфляції та трьох процентів річних, передбачених статтею 625 ЦК України, ні про стягнення неустойки (штрафу, пені), передбачених ст 549 ЦК України). 
Вказане доводиться змістом кредитного договору №1363-4467 від 12.03.2024 а також додатком №3 до договору про відкриття кредитної лінії (а.с.56), з яких вбачається, що нарахування штрафних санкцій та пеня, а також інфляційні втрати та 3% річних за даним кредитним договором не передбачалась та такі не нараховувались позичальнику.
У свою чергу, на час дії воєнного стану законодавство України не передбачає скасування нарахування відсотків за користування кредитними коштами. 
Вимоги позивача базуються виключно на умовах Договору від 12.03.2024 – стягнення передбаченої договором одноразової комісії за видачу кредиту, та передбачених договором відсотків. При цьому, посилання апелянта на положення ч. 4 ст. 1056-1 ЦК України є також безпідставними, оскільки протягом строку дії договору процентна ставка позивачем не збільшувалась, а нараховувались відсотки відповідно до умов договору – 1,20 % за день - знижена процентна ставка, та 1,50 % за день – стандартна процентна ставка.
       
       Висновки апеляційного суду

       Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про неналежне виконання позичальником умов кредитного договору та наявність підстав для задоволення позову.
       Відповідно до положень статті 375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
       Підстави для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції відсутні.
       Керуючись ст. ст.367, 368, 369, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кобрин Маріанна Михайлівна, на рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 07 квітня 2025 року – залишити без задоволення.
Рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 07 квітня 2025 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 18 серпня 2025 року.

Суддя-доповідач

Судді