Ухвала
 
28 серпня 2025 року
м. Київ
 
справа № 522/13409/23
провадження № 61-1405св25
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,
розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом  Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання спадщини відумерлою, за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Одеської міської ради, третя особа - державний нотаріус Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі Шевцова Ольга Володимирівна, про встановлення факту постійного проживання та визнання спадкоємцями четвертої черги
за касаційною скаргою Одеської міської ради на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 серпня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 05 грудня 2024 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У липні 2023 року Одеська міська рада звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати відумерлою спадщину після смерті ОСОБА_3 , померлого                  ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка складається із 564/1000 частин квартири спільного заселення, що становить 51,9 кв. м, за адресою:  АДРЕСА_1 , загальною площею 91,5 кв. м; встановити порядок виконання рішення, відповідно до якого після набрання ним законної сили воно є підставою для державної реєстрації за територіальною громадою міста Одеси в особі Одеської міської ради права власності на          564/1000 частин квартири спільного заселення, що становить 51,9 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 91,5 кв. м. 
У серпні 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із зустрічним позовом, у якому просили встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем                       ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 ; визнати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спадкоємцями четвертої черги спадкування за законом майна, що належало померлому ОСОБА_3 .
 
Приморський районний суд м. Одеси рішенням від 01 серпня 2024 року позов Одеської міської ради залишив без задоволення. Зустрічний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнив частково. Встановив факт постійного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 . В частині позовних вимог про визнання спадкоємцями четвертої черги відмовив.
 
Одеський апеляційний суд постановою від 05 грудня 2024 року апеляційну скаргу Одеської міської ради залишив без задоволення, а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 серпня 2024 року - без змін.
 
28 січня 2025 року Одеська міська рада подала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Приморського районного суду                    м. Одеси від 01 серпня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду                    від 05 грудня 2024 року з пропуском строку на касаційне оскарження.
 
У касаційній скарзі Одеська міська рада просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 серпня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 05 грудня 2024 року і справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Ухвалою Верховного Суду від 04 лютого 2025 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.
 
17 лютого 2025 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Частиною другою статті 389 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених              у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права  у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, ураховуючи категорію та складність справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильного застосування судами норм матеріального та процесуального права.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції                        в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. 
 
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. 
 
Такий  випадок  передбачено  у частині  тринадцятій статті 7 ЦПК України,  згідно             з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження                       за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. 
 
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
 
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України. 
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів. 
 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, 252, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
Справу за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання спадщини відумерлою, за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Одеської міської ради, третя особа - державний нотаріус Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі Шевцова Ольга Володимирівна, про встановлення факту постійного проживання та визнання спадкоємцями четвертої черги за касаційною скаргою Одеської міської ради на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 серпня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 05 грудня 2024 року призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.
 
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                   А. Ю. Зайцев
 
                                                                                               Є. В. Коротенко
 
                                                                                               М. Ю. Тітов