Кропивницький апеляційний суд 

№ провадження 33/4809/500/25 Головуючий у суді І-ї інстанції Антипова І. Л. 
Категорія - 130  Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2025 року.Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Мельніченка Віталія Андрійовича на постанову Фортечного районного суду м. Кропивницького від 23 червня 2025 року, якою:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
за участі:
захисника – Мельніченка В.А.,
В С Т А Н О В И Л А:
Згідно постанови Фортечного районного суду м. Кропивницького від 23 червня 2025 року, ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 19.08.2024 року о 23 год. 27 хв. по вул.Київській, 95 у м. Кропивницькому керував транспортним засобом «Volkswagen Polo», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія відповідно до визначеного законодавством порядку проводився із застосуванням спеціального технічного засобу «Alcotest Drager 6810», тест №1423, результат якого 1,34% проміле, чим порушив вимоги п.2.9(а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник Мельніченко В.А. просить скасувати постанову судді районного суду, а провадження по справі закрити в зв`язку з відсутністю адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що вказана постанова є незаконною і необгрунтованою, яка не відповідає вимогам закону і підлягає скасуванню в повному обсязі у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, неповнотою та однобічністю розгляду справи, порушення норм матеріального і процесуального права.
Захисник зауважує, що в мотивувальній частині постанови суд зазначив, що у судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилав.
Вказане твердження суду не відповідає дійсності, оскільки 16.09.2024 року між ним (захисником) та ОСОБА_1 було укладено угоду про надання правової допомоги. Цього ж дня ним було подано заяву про ознайомлення зі справою та долучено до справи свої повноваження. На 23.06.2025 року була призначена до розгляду вказана справа. Цього ж дня захисником була подана заява про відкладення розгляду справи в зв`язку із перебуванням на лікарняному (медичний висновок про непрацездатність: 1111-С4ВМ-23Е7-ВМ39).
З урахуванням викладеного вважає, що суд грубо порушив право на захист ОСОБА_1 , адже представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не прибув в зазначене судове засідання з поважних причин. Крім того оскаржувана постанова взагалі не містить відомостей про участь у вказаній справі захисника.
Крім того, як вбачається з мотивувальної частини постанови, суд дійшов висновку пр винуватість ОСОБА_1 та зазначив, що його вина підтверджується доказами зазначені у мотивувальній частині рішення.
Проте, поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , було запропоновано працівниками поліції, провести за допомогою приладу «Драгер Алкотест 6810», результати якого у будь- якому разі не могли бути визнані допустимим доказом. Зокрема з тих підстав, що прилад «Драгер Алкотест 6810» не є спеціальним технічним засобом, дозволеним до застосування МОЗ та Держспоживстандартом та є несертифікованим приладом, що відповідно до вимог Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1413/27858 та положень ч.2 ст. 266 КУпАП унеможливлювало використання цього приладу працівниками поліції. 
Між тим, останнє калібрування цього приладу було здійснене із пропуском встановленого строку. Наведене, з огляду на положення ч.5 ст. 266 КУпАП було б підставою для визнання одержаних результатів недійсними.
Як повідомив на відео сам ОСОБА_1 того дня випив бокал пива, та десь через 5 годин він сів за кермо в темну пору доби, щоб відвезти свою знайому додому. При цьому ОСОБА_1 був впевнений, що невелика доза алкоголю повністю вийшла із організму, він почував себе тверезо, оскільки пройшло вже дуже багато часу тому вирішив сісти за кермо. Через деякий час його зупинили працівники поліції та без видимих на те причин запропонували пройти йому огляд на стан алкогольного сп`яніння. Пройшовши огляд, працівники поліції назвали йому якісь цифри та сказали, що він перебуває в стані сп`яніння. Не розуміючи значення показника приладу Drager ОСОБА_1 повідомив, що вживав пиво, але це було давно. 
На питання чи погоджується ОСОБА_1 з результатами огляду він повідомляв, що не розуміє, як така мала доза алкоголю через тривалий час показала позитивний результат. Із вказаних вбачається, що ОСОБА_1 був здивований результатами огляду та не погоджувався із ними, однак будучи юридично не обізнаним не знав порядку дій та постійно запитував у працівників поліції, що йому робити. Разом з тим працівники поліції проігнорували такі прохання ОСОБА_1 та не надали йому можливості пройти такий огляд в лікаря нарколога та не отримали від нього погодження із результатами огляду.
При цьому на відеозаписах зафіксовано, що ОСОБА_1 поводиться себе спокійно та жодного порушення координації рухів в його поведінці не вбачається, а щодо запаху алкоголю то працівник поліції постійно знаходився на значній відстані від автомобіля та фізично не міг вбачати такої ознаки.
Захисник вважає, що ознаки були названі формально, як привід для безпідставної перевірки водія на стан алкогольного сп`яніння.
Також захисник звертає увагу суду, що робота приладу «Драгер» не корректна. Дослідивши дані Гідрометцентру за 19 серпня 2024 року встановлено, що на території м. Кропивницький того дня температура вночі коливалась від +17 градусів до +19 градусів, а в день від +33 до +35 градусів. При цьому із чеку приладу «Драгер» вбачається, що температура о 23:39 год. вночі була +31 градус. 
Крім того, при проведенні огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 застосовано прилад Drager з порушеним терміном калібрування, встановленим заводом- виробником, отже його результати 1,34% проміле є сумнівними.
З наявного у матеріалах справи результату проведеного 19.08.2024 року тестування ОСОБА_1 , огляд проводився за допомогою приладу алкотестеру Drager 6810, останнє калібрування якого здійснено 14.12.2023 року, тобто за 8 місяців до огляду. Вимоги до експлуатації алкотестеру Drager 6810 встановлені в Інструкції до такого, що розміщена на офіційному сайті заводу-виробника цього приладу.
Підпунктом 7.1 пункту 7 («Технічне обслуговування») та пунктом 10 («Технічні дані») цієї Інструкції визначено необхідність проведення калібрування алкотестера Drager 6810 періодичністю «кожні шість місяців».
Таким чином, оскільки, з моменту останнього калібрування Drager 6810, за допомогою якого здійснено огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, до моменту проведення працівником поліції його огляду, пройшло більше 6 місяців, то результати такого огляду не належним доказом вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушенню передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, адже цей прилад не повинен був експлуатуватись, том роздруківка з зафіксованими результатами огляду ОСОБА_1 є недопустимим доказом.
Вказана обставина ставить під сумнів результат тесту «Alcotest 6810», прилад № ARBL 0893, принтер № ARAM - 5739 від 19.08.2024 року огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння.
Також захисник зазначає, що матеріали справи не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування та передачі керування іншій уповноваженій особі, що викликають сумнів у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів. Його дії не узгоджуються з формулюванням правопорушення, викладеним у протоколі.
Наведене у своїй сукупності дає підстави стверджувати те, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не доведена, а сумніви, які виникли у ході розгляду цієї справи повинні бути судом витлумачені на користь ОСОБА_1 .
У зв`язку із цим захисник вважає, що постанова відносно ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши захисника ОСОБА_2 , у підтримку апеляційної скарги та перевіривши її доводи, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін з таких підстав.
Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Як вбачається з матеріалів справи, вирішуючи дану справу, суд першої інстанції в повній мірі врахував та дотримався вимог зазначених вище норм та положень ст.ст.245, 252 КУПАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом та прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху України визначено, що водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена у зв`язку з керуванням транспортними засобами особою, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ст.252 КУпАП орган, посадова особа оцінює докази за їх внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Необхідною умовою для застосування до порушників відповідальності, передбаченої вищевказаними статтями зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.
У відповідності до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно з ч. 3 цієї статті у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Вказані норми закону узгоджуються з п.6 Розділу І Інструкції 1452/735, яка передбачає, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Вимоги апеляційної скарги захисника про необхідність закриття провадження за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 , є безпідставними, зважаючи на те, що його винуватість підтверджується дослідженими судом першої інстанції доказами, яким надана повна та належна правова оцінка, а саме:
-протоколом про адміністративне правопорушення серії АБА № 135824 від 19.08.2024 року, у якому працівниками поліції зафіксовано, що 19.08.2024 року о 23 год. 27 хв. водій ОСОБА_1 по вул.Київській, 95 у м. Кропивницькому керував транспортним засобом «Volkswagen Polo», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія відповідно до визначеного законодавством порядку проводився із застосуванням спеціального технічного засобу «Alcotest Drager 6810», тест №1423, результат якого 1,34‰;
-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у відповідності до якого у зв`язку з виявленими у водія ОСОБА_1 ознаками алкогольного вп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації мови), проведено огляд за допомогою алкотестера «Alcotest Drager 6810» (ARBL-0893), з результатом 1,34‰, з вказаним результатом ОСОБА_1 погодився, що засвідчено його підписом;
-результатом тесту на стан алкогольного сп`яніння зафіксованим у роздруківці «Alcotest Drager 6810» (ARBL-0893), з результатом 1,34‰, підписаний поліцейським та ОСОБА_1 ;
-копією свідоцтва про повірко законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, «Alcotest Drager 6810» (ARBL-0893), чинний до 14.12.2024;
-довідкою про наявність посвідчення водія, згідно якої гр. ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 25.09.2014;
-відеозаписом долученим працівниками поліції до протоколу, з якого убачаються обставини зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення серії АБА № 135824 від 19.08.2024 року, щодо ОСОБА_1 .
Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи, дослідив письмові докази у справі та відеозапис, усім дослідженим доказам надав оцінку та дійшов до обґрунтованого висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційним судом встановлена наявність обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, зокрема факт керування транспортним засобом та факт перебування водія в стані алкогольного сп`яніння.
Твердження сторони захисту, щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, неповноти та однобічності розгляду справи, порушення норм матеріального і процесуального права є безпідставними та спростовуються матеріалами даної справи.
Апеляційні доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено можливість у разі незгоди з результатом приладу Драгер, пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я не приймається апеляційним судом, оскільки з відеозапису видно, що поліцейським роз`яснено особі проходження такого огляду у разі непогодження з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Доводи захисника про незаконність застосування приладу Драгер, також є неприйнятними, з огляну на наступне.
Медичний виріб «Drager Alcotest 6810» був зареєстрований в Україні у встановленому порядку і внесений до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, згідно свідоцтва про державну реєстрацію № 7261/2007 від 10 лютого 2010 року, назва ВМ: прилади електродіагностичні Alcotest 7410 Plus com. Alcotest 6510, Alcotest 6810. Виробник: Drager Safety AG & Co.KGaA, Germany. Свідоцтво дійсне до 10 лютого 2015 року.
У випадку, коли медичний виріб вже введено у експлуатацію і він застосовується за прямим призначенням, а термін дії свідоцтва про державну реєстрацію на нього закінчився, користувач має право використовувати цей виріб, як мінімум, протягом терміну, вказаного в експлуатаційній документації.
Свідоцтва про державну реєстрацію можуть бути безстроковими, а можуть мати обмежений термін дії, а частина виробів має встановлений виробником термін експлуатації більший від цього терміну.
Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 01 січня 2016 року, визначено, що засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.
Пунктом 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженого типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01 січня 2016 року.
Таким чином газоаналізатори виробництва компанії Drager Safety AG & Co. KGaA, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року № 1747 і становить 1 рік.
З роздруківки результату огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 за допомогою приладу «Drager Alkotest 6810» вбачається, що датою калібрування приладу є 25 червня 2024 року. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року № 1747, вказаний інтервал становить 1 рік, тобто до 25 червня 2025 року (огляд проводився 19 серпня 2024 року), а відтак підстави для визнання результатів приладу недійсними відсутні.
Також не примаються до уваги доводи захисника з приводу різниці температури на приладі Драгер та фактичної на вулиці під час тестування ОСОБА_1 .
Відповідно до технічних параметрів робочих умов, з якими можна ознайомитися у відкритих джерелах інформації, під час експлуатації приладу «Drager Alcotest 6810» встановлена допустима температура від -5 до +50°С
Даних про те, що прилад «Drager Alcotest 6810» застосовувався при нижчій, або вищій температурі, ніж передбачено інструкцією, суду не надано, а температура +31°С зазначена в тесті № 1423 від 19.08.2024 року, жодним чином не свідчить про його несправність, а може свідчити лише про те, що він до проведення тестування перебував у транспортному засобі, в якому на той час був відповідний температурний режим.
Крім того, «DragerAlcotest 6810» є приладом, для проведення швидкого вимірювання концентрації алкоголю у видихуваному повітрі. При цьому він не є термометром та не відноситься до приладів, якими вимірюється температура зовнішнього повітря. Отже, доводи сторони захисту, що визначена приладом «DragerAlcotest 6810» зовнішня температура повітря не відповідає температурним ознакам станом на дату інкримінованого порушення, на увагу не заслуговують.
Відповідно до технічних характеристик приладу «Drager Alcotest 6810» межі допустимої похибки в робочих умовах для масової концентрації алкоголю у видихуваному повітрі: абсолютна похибка +/- 0,02 проміле - у діапазоні від 0 до 0,2 проміле, відносна похибка: +/- 10% - у діапазоні понад 0,2 проміле; для масової концентрації алкоголю в крові: абсолютна похибка: +/- 0,04 проміле - у діапазоні від 0 до 0,4 проміле; відносна похибка: +/- 10% - у діапазоні понад 0,4 проміле.
З огляду на те, що у ОСОБА_1 виявлено 1,34 проміле алкоголю, що, навіть з урахуванням похибки для технічного приладу «Drager Alcotest 6820» ( +/- 0,04 проміле - у діапазоні від 0 до 0,4 проміле), перевищує допустиму кількість алкоголю в організмі, а тому у суду відсутні підстави вважати, що такий цифровий показник може бути викликаний похибкою.
Отже у апеляційного суду відсутні сумніви щодо достовірності результатів технічного засобу та правомірності його використання для огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.
Неповнота судового розгляду, яка, на думку захисника полягала у розгляді справи за його відсутності та відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не вплинула на правильність висновків суду першої інстанції.
Крім того, ч. 2 ст. 268 КУпАП визначено категорії справ про адміністративні правопорушення, при розгляді яких присутність особи, що притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. До такої категорії дана справа не належить.
Між тим, апеляційний суд зазначає, що вказана справа щодо ОСОБА_1 надійшла до районного суду 02.09.2024. Справу було призначено до розгляду на 16.09.2024. У зв`язку з заявою захисника про ознайомлення з матеріалами справи, судовий розгляд було відкладено на 30.09.2024.
В подальшому справа призначалась судом до розгляду 9 разів. При цому в судове засідання призначене на 23.06.2025 захисник подав клопотання про відкладення розгляду у зв`язку з його перебування на лікарняному. Водночас належного підтвердженя про перебування на лікарняному захисник суду не надав.
У відповідності до вимог чинного законодавства, справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи (частина перша статті 277 КУпАП).
Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (частина перша статті 268 КУпАП).
Судом першої інстанції зазначено, що ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив. 
При цьому суд першої інстанції хоча і не зазначив про неявку захисника, проте, останній був достеменно обізнаний про час та місце розгляду справи.
Стаття 130 КУпАП не входить до перелік адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 268 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи в суді першої інстанції є обов`язковою.
Права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження(ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 7.07.1989).
Враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, строки розгляду справи в суді першої інстанції, суд першої інстанції правомірно провів розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, оскільки затягування розгляду справи нівелює завдання КУпАП, зокрема щодо охорони прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).
Завданням апеляційного провадження є перегляд за апеляційною скаргою справи і судового рішення на предмет правильності встановлення судом першої інстанції обставин у справі та застосування норм права. 
Враховуючи, що суд апеляційної інстанції покликаний забезпечити виправлення помилок суду першої інстанції як у питаннях факту (правильність оцінки доказів і встановлення обставин), так і в питаннях права (правильність застосування матеріального і процесуального права), вважаю, що розглянувши справу з участю захисника Мельніченка В.А., суд апеляційної інстанції забезпечив право особи брати участь у судовому засіданні, давати пояснення, подавати докази та заявляти клопотання, а отже їх відсутність в суді першої інстанції не може бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.
Застосований місцевим судом до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень.
Постанова суду першої інстанції є законна та обґрунтована, а тому підстави для її скасування відсутні.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника Мельніченка Віталія Андрійовича – залишити без задоволення, а постанову Фортечного районного суду м. Кропивницького від 23 червня 2025 року стосовно  ОСОБА_1  за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького
апеляційного суду Л.Я. Ткаченко