Номер провадження: 33/813/1317/25
Номер справи місцевого суду: 947/3119/25 
Головуючий у першій інстанції Войтов Г. В. 
Доповідач Назарова М. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2025 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Назарової М.В., 
за участю секретаря – Соболєвої Р.М.,
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
захисника – адвоката Каплуна Олега Борисовича, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань 
апеляційну скаргу захисника Каплуна Олега Борисовича, який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
на постанову Київського районного суду м. Одеси від 19 травня 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 19 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17 000 гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн. 
ОСОБА_1 постановою суду визнано винним у тому, що 29.12.2024 о 21:51 годині на вул. Фонтанська дорога, 72, в м. Одесі, керуючи транспортним засобом автомобілем Peugeot 301 державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння а саме: неприродна блідість обличчя, дуже розширені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння водій відмовився у встановленому законодавством порядку, чим порушив п. 2.5 «Правил дорожнього руху України», за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду, захисник Каплун О.Б., який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає що:
- відеозапис не підтверджує факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння чи ознаками наркотичного сп`яніння, факт погодження пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки; 
- поліцейськими не роз`яснено права ОСОБА_1 ; 
- протокол про адміністративне правопорушення був складений без присутності двох свідків;
- дії водія щодо ухилення від огляду є припущенням;
- інспектором не вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати право на отримання правової допомоги; 
- огляд було проведено з порушенням вимог п. 7, п. 9, п. 12 Інструкції; 
Крім того зазначає, що відповідно до відповіді ТОВ «БОЛТ» ОСОБА_1 здійснював замовлення щодо перевезення пасажирів та не міг залишити пасажира в машині. 
В судовому засіданні захисник Каплун О.Б. та особа, що притягається до адміністративної відповідальності –  ОСОБА_1 , підтримали доводи апеляційної скарги та просили закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, щодо суті апеляційної скарги апеляційний суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Отже, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює самостійний склад, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно п. 2, 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі – Інструкція № 1452/735), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п. 4 Розділу І Інструкції № 1452/735 ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Згідно п. 12 вказаної Інструкції № 1452/735 від 09 листопада 2015 року у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, суд вважав доведеною його вину матеріалами справи, а саме: відеозаписом; поясненнями свідка, якого було допитано в судовому засіданні, командира роти, старшого лейтенанта поліції Штайгера В.О. та іншими матеріалами справи. 
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.
Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вчинення останнього інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з яким погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії АБА № 114914 від 29.12.2024 року, яким зафіксовано, що 29.12.2024 о 21:51 годині по вул. Фонтанська дорога, 72 в м. Одесі, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом автомобілем Peugeot 301, державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість, дуже розширені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння водій відмовився у встановленому законодавством порядку. До протоколу додається: відео з автомобільного реєстратора Xiaomi, направлення, відео з ПВР 473749, 471063. В графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» вказано, що закон не порушував, наркотики не вживає, вказаний протокол ОСОБА_1 підписав (а.с. 1);
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від огляду якого ОСОБА_1 відмовився (а.с. 4);
- наявним в матеріалах справи відеозаписом, який було оглянуто в ході розгляду справи, яким підтверджено, що ОСОБА_1 зупинили працівники поліції на підставі того, що останній мав рухатися в правому крайньому ряду при наявності двосмугового руху (21:57:58 хв). Поліцейський попросив відкрити багажник, проте ОСОБА_1 емоційно обурюється, на що працівник поліції пояснив, що бачить що у ОСОБА_1 бліде обличчя, розширені зіниці очей та поведінка, що не відповідає обстановці, а це ознаки наркотичного сп`яніння або дія лікарських засобів, які пригнічують швидкість реакції (22:01:12 хв). При здійсненні поверхневої перевірки багажника та вміст кишень, поліцейський запитав: «Наркотичні речовини вживали колись?», на що ОСОБА_1 відповів, що колись вживав (22:02:08 -22:03:40 хв). Поліцейський зазначив, що побачив ознаки у ОСОБА_1 та запропонував проїхати до лікаря-нарколога здати аналіз на стан наркотичного сп`яніння, на що останній погодився (22:03:47-22:03:57 хв). Працівник поліції сказав, щоб ОСОБА_1 зачиняв автомобіль і вони поїдуть на Воробйова, проте останній сказав, що нікуди не поїде, оскільки виконує замовлення (22:04:06 хв). Поліцейський сказав: «Якщо ви не їдете, то на місці буде складено протокол за ст. 130 КУпАП, ви згодні пройти огляд у лікаря-нарколога?», та згодом запитав ще двічі, на що ОСОБА_1 знов емоційно обурюється та каже, що нічого не вживає. На чергове запитання, чи буде ОСОБА_1 їхати до лікаря, ОСОБА_1 каже: «Я в нормальном состоянии, я ничего не употребляю…я никуда не собираюсь ехать, я работаю» (22:05:40 хв). Поліцейським роз`яснено, що буде складатися протокол про адміністративне правопорушення, а також права ОСОБА_1 (22:06:02-22:05:57 хв).
Сукупність вищевказаних доказів засвідчують відмову ОСОБА_1 як особи, яка керувала транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, від проходження медичного огляду, встановленого законом, що є підтвердженням об`єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, що є самостійним складом адміністративного правопорушення.
Безпідставним є посилання, що відеозапис не підтверджує факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння чи ознаками наркотичного сп`яніння, так як для встановлення наявності або відсутності такого сп`яніння ОСОБА_1 від огляду відмовився, а факт керування зафіксовано на відеореєстратор та не заперечувався ОСОБА_1 під час розмови з працівниками поліції, яким він пояснював, що виконує замовлення та має відвезти пасажира.
Щодо відсутності факту погодження пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, апеляційний суд зауважує, що відповідно до п. 12 Інструкції № 1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Тобто такий огляд проводить лише в медичному закладі, а на місці зупинки огляд на стан наркотичного сп`яніння не проводиться, як помилково вважає скаржник. 
Твердження захисника, що поліцейськими не роз`яснено права ОСОБА_1 спростовується дослідженим відеозаписом, 22.06.02 хв якого ОСОБА_1 зачитуються його права.
Щодо доводу апеляційної скарги, що протокол про адміністративне правопорушення був складений без присутності двох свідків, апеляційний суд зазначає таке. 
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, п. 6 Інструкції № 1452/735 огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Оскільки огляд проводився із застосуванням відеофіксації з нагрудних камер поліцейських, то присутність двох свідків не є обов`язковою та не передбачена законодавчо.
Оцінюючи доводи, що дії водія щодо ухилення від огляду є припущенням, апеляційний суд звертає увагу на таке.
З досліджуваного відеозапису вбачається, що поліцейський, побачивши у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: бліде обличчя, розширені зіниці очей та поведінка, що не відповідає обстановці, запропонував проїхати до лікаря-нарколога здати аналіз на стан наркотичного сп`яніння, на що останній спочатку погодився (22:03:47-22:03:57 хв). Після того як поліцейський сказав, щоб ОСОБА_1 зачиняв автомобіль і вони поїдуть на Воробйова, останній сказав, що нікуди не поїде, оскільки виконує замовлення (22:04:06 хв). Поліцейський сказав: «Якщо ви не їдете, то на місці буде складено протокол за ст. 130 КУпАП, ви згодні пройти огляд у лікаря-нарколога?», та згодом запитав ще двічі, на що ОСОБА_1 емоційно обурюється та каже, що не вживає. На чергове запитання, чи буде ОСОБА_1 їхати до лікаря, ОСОБА_1 відповів: «Я в нормальном состоянии, я ничего не употребляю…я никуда не собираюсь ехать, я работаю» (22:05:40 хв).
Отже, ОСОБА_1 чітко висловив свою відмову від проходження огляду, незважаючи на роз`яснення правових наслідків такої відмови, що свідчить про наявність підстав для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Довід апеляційної скарги, що інспектором не вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати право на отримання правової допомоги є безпідставним, оскільки поліцейським роз`яснено права та обов`язки ОСОБА_1 як особі, що притягається до адміністративної відповідальності, в тому числі і право користуватися послугами адвоката (22:06:02 хв), натомість присутність захисника під час складення протоколу нормативно не врегульована та не передбачена. 
Апеляційний суд не вбачає порушень вимог п. 7, п. 9, п. 12 Інструкції № 1452/735, як про це зазначає захисник в апеляційній скарзі. 
Посилання, що ОСОБА_1 здійснював замовлення щодо перевезення пасажирів та не міг залишити пасажира в машині, не є поважною причиною для відмови від проходження огляду, а також не є підставою для скасування постанови та закриття провадження у справі. Вказана обставина не надає ОСОБА_1 як водію можливості не проходити медичний огляд на вимогу працівника поліції у встановленому законом порядку.
Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705\12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.
Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.
Суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами дослідженими в їх сукупності та з точки зору їх достатності під час розгляду матеріалів адміністративної справи.
Доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.
Інших доводів апеляційна скарга не містять.
З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови суду і закриття провадження по справі з наведених в апеляційних скаргах мотивів апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 285, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Каплуна Олега Борисовича, який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , залишити без задоволення. 
Постанову Київського районного суду м. Одеси від 19 травня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Одеського апеляційного суду                                М.В. Назарова