ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       13 серпня 2025 року                  м. Чернівці
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Кирницького Г.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника Кирницького Г.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Чернівецького районного суду м. Чернівці від 17 липня 2025 року, 
ВСТАНОВИВ:
       Постановою Чернівецького районного суду м. Чернівці від 17 липня 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і за його вчинення накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.
       Згідно з постановою районного суду, ОСОБА_1 21 квітня 2025 року, о 00 год. 48 хв. в с. Витилівка, траса М-19 475 км керував транспортним засобом «Хонда Е NSI», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та від проведення такого огляду медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР і тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
       Не погоджуючись із прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_1 – адвокат Кирницький Г.І. подав апеляційну скаргу, у якій просить постанову Чернівецького районного суду м. Чернівці від 17 липня 2025 року скасувати, а справу закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях його довірителя складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Свої доводи обґрунтовує тим, що рішення суду не відповідає матеріалам справи і вимогам матеріального та процесуального права. 
Стверджує, що наявний у матеріалах справи відеозапис не є безперервним та не містить об`єктивних доказів, які б підтверджували перебування його довірителя у стані алкогольного сп`яніння, а тому не може бути беззаперечним доказом його винуватості.
ЄУНСС:725/3350/25  Головуючий у І інстанції: Галичанський О.І. НП:33/822/410/25  Головуючий в апеляційній ін-ції: Потоцький В.П.
Зазначає, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, оскільки він коректно відповідав на запитання поліцейських, надавав документи, поводився адекватно та впевнено керував автомобілем під час його переслідування працівниками поліції.
Вважає, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не доведено достатніми, належними та допустимими доказами. 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Кирницького Г.І., які підтримали доводи апеляційної скарги та просили їх задовольнити, перевіривши такі доводи та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд доходить такого.
Згідно зі ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 належним чином дотримані.
У відповідності до вимог п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність у тому числі за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння у законному порядку, повністю доведена наявними у справі доказами, яким районний суд дав правильну юридичну оцінку, з якою погоджується суд апеляційної інстанції.
Зокрема, дані, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №307064, свідчать про те, що 21.04.2025 року о 00 год. 48 хв. в с. Витилівка траса М-19 475 км. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Хонда E NSI», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та від проведення такого огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України (а.с.1).
Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП, компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено, як суть правопорушення, так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи. При цьому, будь-які зауваження щодо змісту вказаного протоколу відсутні.
Водночас обставини, викладені у вищезазначеному протоколі, підтверджуються й іншими доказами, наявними у справі.
Так, із акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що ОСОБА_1 , у якого були виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів, відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу (а.с.7).
Із направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вбачається, що ОСОБА_1 доставлено в ЧОНД для огляду на стан сп`яніння (а.с.8).
Згідно з висновком №228 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду та обстеження (а.с.9).
Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, при обставинах, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується відеозаписами з боді-камер працівників поліції, з яких вбачається, що водій ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за порушення правил дорожнього руху, під час розмови у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, а також роз`яснені наслідки такої відмови, однак водій повідомив, що поспішає, та після чергової пропозиції пройти огляд за допомогою газоаналізатора приладу «Драгер», водій ОСОБА_1 рушив з місця зупинки (а.с.15 – диски, відеозапис з 00:38:51 по 00:39:43).
Після затримання водій ОСОБА_1 від огляду на місці зупинки відмовився та виявив бажання пройти огляд у Чернівецькому обласному наркологічному диспансері. В приміщенні ЧОНД ОСОБА_1 повторно відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння, незалежно від способу його проведення (а.с.15 – диски, відеозапис 01:51:55).
Отже, дослідивши матеріали даної справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції правильно встановив, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Поряд з цим, дослідивши вказаний відеозапис, апеляційним судом не встановлено порушень вимог закону щодо підстав та порядку проведеного огляду, які були б підставами для закриття справи про адміністративне правопорушення.
Апеляційний суд не погоджується з твердженнями захисника про те, що відеозапис є недопустимим доказом, оскільки в матеріалах справи містяться диски із відеозаписами подій, з яких вбачається, що такі є послідовними, відображають події, які відбувались у вказаному у протоколі місці і часі, а тому такий доказ є належним та допустимим.
Суд апеляційної інстанції критично відноситься до тверджень апелянта щодо необґрунтованості встановлених працівниками поліції та зазначених у матеріалах справи ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 та не приймає їх до уваги, як такі, що мають суб`єктивний характер. 
Окремі недоліки, на які вказує апелянт, є несуттєвими та такими, що не спростовують факту відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Отже, дослідивши матеріали даної справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції правильно встановив, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Будь-яких істотних порушень норм процесуального чи матеріального права судом не встановлено.
Рішення районного суду по суті є правильним, порушень матеріального або процесуального права, які би давали апеляційному суду право скасувати його, не встановлено, а тому подані апеляційні скарги слід залишити без задоволення.
На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, Чернівецький апеляційний суд, 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу адвоката Кирницького Г.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Чернівецького районного суду м. Чернівці від 17 липня 2025 року щодо  ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП – без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.
       Суддя Чернівецького
       апеляційного суду                                            В.П. Потоцький