УХВАЛА
20 травня 2025 року
м. Київ
справа № 487/3368/23
провадження № 61-15481ск24
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Телец-ВАК», в інтересах якого діє адвокат Сафронов Юрій Іванович, на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 4 квітня 2024 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 25 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Телец-ВАК» про визнання права власності на квартири,
ВСТАНОВИВ:
21 листопада 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Телец-ВАК» (далі - ТОВ «Телец-ВАК»), в інтересах якого діє адвокат Сафронов Ю. І., за допомогою підсистеми «Електронний суд»подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 4 квітня 2024 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 25 вересня 2024 року.
Верховний Суд ухвалою від 11 грудня 2024 року залишив касаційну скаргу без руху та надав строк для усунення недоліків, а саме для подання доказів сплати судового збору та доказів вартості спірних об`єктів нерухомого майна.
На виконання вимог ухвали Верховного Суду ТОВ «Телец-ВАК» надає докази вартості спірних об`єктів нерухомості та заяву про усунення недоліків, в якій зазначає, що відповідач не здійснює господарську діяльність, внаслідок чого не має змоги сплатити судовий збір у повному обсязі. На підставі таких обставин просить суд звільнити від сплати судового збору, а у разі відсутності підстав для звільнення від сплати судового збору - розглянути питання про розстрочення судових витрат або зменшення їх розміру.
Вивчивши подану заяву, додані до неї докази, суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні з огляду на такі обставини.
Питання звільнення від сплати судового збору як складової судових витрат, зменшення його розміру, відстрочення чи розстрочення його сплати регулюються частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України, відповідно до якої суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі; може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
Згідно з частиною другою статті 132 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Таким законом є Закон України «Про судовий збір». З його преамбули вбачається, що цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.
Відповідно до статті 1 цього Закону судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону                                   України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.
Як убачається зі змісту цієї норми, існує три умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення                             (частина перша статті 8 Закону України «Про судовий збір»), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (частина друга цієї ж статті):
1)     розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2)     позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3)     предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Насамперед варто зауважити, що Законом України «Про судовий збір» визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях у силу закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору. Цей перелік наведений у статті 5 зазначеного Закону та є вичерпним.
З аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.
Що ж до самих умов, визначених статтею 8 вказаного Закону, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.
Так, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8 зазначеного Закону, можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою, - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.
Щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини першої статті 8 вказаного Закону, то законодавець, застосувавши слово «або», не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тобто особистих майнових та особистих немайнових прав фізичних осіб.
Окремо слід зазначити, що встановлений статтею 8 Закону України «Про судовий збір» перелік умов, за яких особа може бути звільнена від сплати судового збору, також є вичерпним.
Отже, положення частини першої статті 136 ЦПК України як загальної норми, що регулює питання звільнення від сплати судового збору, деталізовані конкретизуючими нормами спеціального закону - статтями 5 та 8 Закону                           України «Про судовий збір», що свідчить про необхідність при застосуванні положень                                      статті 136 ЦПК України та вирішенні питання про звільнення від сплати судового збору осіб, не зазначених у статті 5 Закону України «Про судовий збір», застосовувати критерії, визначені статтею 8 цього Закону.
Отже, стаття 136 ЦПК України визначає право суду на звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору виходячи із майнового стану сторони, водночас стаття 8 Закону України «Про судовий збір» конкретизує порядок, умови такого звільнення та коло осіб, які можуть бути звільнені від сплати судового збору.
При цьому, як уже зазначалось, із системного аналізу змісту норм зазначеної статті убачається, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону                                України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Предметом справи, що розглядається, не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав ТОВ «Телец-ВАК», відшкодування шкоди здоров`ю, а отже у суду відсутні підстави для задоволення заяви відповідача про звільнення від сплати судового збору, розстрочення розмір належних до сплати судових витрат або зменшення їх розміру.
Подібного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18.
За таких обставин у задоволенні заяви ТОВ «Телец-ВАК» про звільнення від сплати судового збору, розстрочення його сплати чи зменшення суми судового збору слід відмовити.
Залишаючи касаційну скаргу без руху, Верховний Суд вказав заявнику на необхідність подання до суду платіжного документа про сплату судового збору, розмір якого становив 200% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, скарги.
З позовом у червні 2023 року звернулася ОСОБА_1 та заявила вимогу майнового характеру про визнання права власності на нерухоме майно, а саме на квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.
На підтвердження вартості спірних об`єктів нерухомого майна відповідач надає до суду Довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 20 червня 2023 року                  № 201-20230620-0005121234 та 201-20230620-0006121249, за змістом яких вартість квартири АДРЕСА_3 , становить 1 663 448,97, а вартість квартири АДРЕСА_4 за тією ж адресою - 1 032 092,47 грн.
Відповідно до вимог статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру підлягає сплаті судовий збір, який дорівнює 1% від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» на 1 січня 2023 року встановлений прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2 684 грн.
Отже, за подання позову підлягав сплаті судовий збір у розмірі 13 420 грн, а відповідно за подання касаційної скарги належить сплатити 26 840 грн судового збору.
ТОВ «Телец-ВАК» на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 11 грудня 2024 року не надало платіжний документ про сплату судового збору на вказану суму.
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).
Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду                           (частини другої статті 127 ЦПК України).
Також слід зазначити, що під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.
Основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду, а з боку держави не повинні чинитися правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважує, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права (рішення ЄСПЛ від 4 грудня                              1995 року у справі «Беллет проти Франції»).
Касаційний суд вважає, що з урахуванням установлених обставин, заявнику на засадах верховенства права необхідно забезпечити доступ до незалежного і безстороннього вирішення спору за встановленою процедурою.
Касаційний суд вбачає наявність підстав для продовження ТОВ «Телец-ВАК» встановленого судом процесуального строку на усунення недоліку  касаційної скарги, на п`ять днів з дня вручення копії цієї ухвали.
За таких обставин заявнику необхідно подати до Верховного Суду докази сплати судового збору у розмірі 26 840 грн або документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору.
Керуючись статтями 127, 185, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Телец-ВАК»про звільнення від сплати судового збору, розстрочення судового збору або зменшення його розміру.
Продовжити Товариству з обмеженою відповідальністю «Телец-ВАК» встановлений судом процесуальний строк для усунення недоліків касаційної скарги на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 4 квітня 2024 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 25 вересня 2024 року,на п`ять днів з дня вручення копії цієї ухвали.
У разі неподання у встановлений судом строк документа про сплату судового збору або документа, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору, касаційна скарга вважатиметься неподаною і підлягатиме поверненню заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                      С. О. Карпенко