ПОСТАНОВА                                                     
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ                                 
 
13 червня 2025 року
м. Київ
 
справа № 692/852/24
провадження № 61-3233св25
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Кравченок Сергій Валерійович, орган опіки та піклування Драбівської селищної ради Золотоніського району Черкаської області,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_7 на рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 07 листопада 2024 року у складі судді Левченко Л. О. та постанову Черкаського апеляційного суду від 06 лютого 2025 року у складі колегії суддів: Новікова О. М., Василенко Л. І., Сіренка Ю. В.,
Короткий зміст позовних вимог
1.            У липні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Кравченок С. В., орган опіки та піклування Драбівської селищної ради Золотоніського району Черкаської області, про встановлення додаткового строку прийняття спадщини.
2.            Позов обґрунтовано тим, що  ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син ОСОБА_5 , після смерті якого була 13 травня 2022 року заведена приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Кравченком С. В. спадкову справу № 15/2022.
3.            30 серпня 2022 року вона подала до приватного нотаріуса заяву про прийняття спадщини. 
4.            28 жовтня 2022 року в рамках спадкової справи вона відмовилася від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця - ОСОБА_6 .
5.            13 лютого 2024 року Черкаський апеляційний суд у справі № 692/275/23 постановив рішення, яким визнав недійсною відмову ОСОБА_1 від спадщини на користь ОСОБА_6 та скасував свідоцтва про право на спадщину, видані ОСОБА_6 .
6.            01 квітня 2024 року приватним нотаріусом Кравченком С. В. було відмовлено їй у вчиненні нотаріальної дії з підстави пропуску строку на прийняття спадщини та рекомендовано позивачу продовжити строк на прийняття спадщини.
7.            Посилаючись на загальні положення ЦК щодо строку прийняття спадщини, введення в Україні воєнного стану та постанову Кабінету Міністрів України № 164 від 28 лютого 2022 року, ОСОБА_1 вважала, що звернулася до нотаріуса з питання оформлення спадщини в межах строку визначеного ЦК України, а тому відсутній факт бездіяльності з її сторони, а пропущення шестимісячного строку не може вважатися вчиненим без поважних причин.
8.            Враховуючи викладене, просила суд встановити їй додатковий строк для прийняття спадщини в два місяці, який вважає достатнім для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_5 .
Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанції
9.            Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 07 листопада 2024 року, залишеним без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 06 лютого 2025 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.
10.         Ухвалюючи судові рішення, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що позивачем не наведено та необґрунтовано поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини, які були б пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї на вчинення дій. Судами зазначено, що доводи позивача, викладені в позові, не можуть бути підставою для визнання поважною причини пропуску такого строку, оскільки поважність причин підлягає доведенню на підставі сукупності доказів, які в достатній мірі підтверджують наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги.
11.         Отже, суди дійшли висновку, що позивачкою не надано доказів неможливості подання заяви про прийняття спадщини у зв`язку з введенням в Україні карантину та введенням воєнного стану.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
12.         У березні 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_7 .
13.         Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 17 березня 2025 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу і надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
14.         У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_7 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та задовольнити позовні вимоги.
15.         Підставою касаційного оскарження заявник зазначає застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року в справі № 6-496цс17, у постановах Верховного Суду від 18 січня 2023 року в справі № 580/1300/22, від 03 квітня 2024 року в справі № 639/8197/21 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
16.         Касаційна скарга мотивована тим, що суди не врахували, що не просто саме по собі існування військового стану було підставою пропуску шестимісячного строку, а те що Держава в умовах військового стану не забезпечила безперебійну роботу нотаріальних органів, тривалий час були відсутні нотаріальні бланки, і в цих загальновідомих умовах Держава в особі Кабінету Міністрів України з метою усунення ускладненої роботи нотаріальних органів та недопущення спадкових справ громадян прийнято постанову від 28 лютого 2022 року № 164, якою визначено перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці.
17.         Посилається на те, що з ІНФОРМАЦІЯ_6 діяли нові зміни щодо строків оформлення спадщини, які запроваджені на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року № 719. Вказана постанова діяла на час звернення позивача до нотаріуса.
18.         Заявник зазначає, що не саме по собі існування воєнного стану стало причиною пропуску позивачкою шестимісячного строку для прийняття спадщини, а те що у зв`язку із суперечливими положеннями закону, які протягом відведеного часу для прийняття спадщини декілька разів кардинально змінювались таким чином, що були не передбачуваними для позивачки та мали наслідком пропуску останньою строку для подачі заяви про прийняття спадщини.
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу 
19.         У квітні 2025 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_7 від представника ОСОБА_3 - ОСОБА_8 , у якому вказано, що оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
20.         Відповідно до копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого повторно 16 липня 2024 року Золотоніським ВДРАЦС у Золотоніському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ), ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 та його батьками вказані ОСОБА_9 та ОСОБА_1 .
21.         Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі 68941831 від 13 травня 2022 року спадкова справа номер у спадковому реєстрі 69280735, номер у нотаріуса 15/2022, заведена 13 травня 2022 року приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Кравченком С. В. Спадкодавець ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
22.         Згідно з копією заяви № 90 від 30 серпня 2022 року у спадковій справі 15/2022 ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Кравченка С. В. з заявою про прийняття спадщини після смерті сина ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
23.         Згідно з копією заяви № 120 від 28 жовтня 2022 року у спадковій справі 15/2022 ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Кравченка С. В. з заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті сина ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь іншого спадкоємця - рідного брата померлого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
24.         Постановою Черкаського апеляційного суду від 13 лютого 2024 року по справі № 692/275/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Кравченок С. В., ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , орган опіки та піклування Драбівської селищної ради Золотоніського району Черкаської області, про визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, а також визнання недійсною відмови від спадщини, рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 03 листопада 2023 року скасовано. 
Позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом та визнання недійсною відмови від спадщини задоволено. 
Визнано недійсною відмову ОСОБА_1 від спадщини за законом після смерті ОСОБА_5 на користь іншого спадкоємця - ОСОБА_6 , яка подана 28  жовтня 2022 до приватного нотаріуса Золотоніського районного нотаріального округу Кравченка С. В. з пропуском строку. 
Також визнано частково недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 листопада 2022 року згідно вказаного переліку, видані приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Кравченком С. В. 
Постанова набрала законної сили 13 лютого 2024 року.
25.         Постановою приватного нотаріуса Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Кравченка С. В. № 98 від 01 квітня 2024 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на майно, яке вказано у постанові Черкаського апеляційного суд від 13 лютого 2024 року, справа № 692/275/23, яка набрало законної сили 13  лютого 2024 року, що належало ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , оскільки вказаною постановою визнано недійсною відмову ОСОБА_1 від спадщини за законом на користь ОСОБА_6 у зв`язку з пропуском строку та визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, видані на ім`я ОСОБА_6 . Оскільки свідоцтва про право на спадщину на підставі заяви на видачу від 01 квітня 2024 року можуть бути визнані аналогічно недійсними, рекомендовано продовжити термін на прийняття спадщини.
26.         З копії спадкової справи № 15/2022 вбачається, що вона заведена приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Кравченком С. В. 13 травня 2022 року після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі заяви його дружини ОСОБА_2 , яка вказала, що спадщину після смерті чоловіка приймає, положення законодавства щодо прав та обов`язків спадкоємця їй нотаріусом доведено.
27.         З наявної у спадковій справі довідки виконавчого комітету Драбівської селищної ради Золотоніського району Черкаської області № 235 від 13 травня 2022 року вбачається, що ОСОБА_5 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 перебував на реєстраційному обліку за адресою: АДРЕСА_1 та разом з ним на обліку перебували дружина ОСОБА_2 , син ОСОБА_4 та син ОСОБА_3 . Вказано, що фактично родина ОСОБА_5 проживала за адресою: АДРЕСА_2 .
28.         Згідно довідки виконавчого комітету Драбівської селищної ради Золотоніського району Черкаської області № 488 від 30 вересня 2024 року вбачається, що у довідці № 150 від 03 квітня 2024 року було допущено помилку про те, що ОСОБА_5 проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Він фактично проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 та мав склад сім`ї: дружина ОСОБА_2 , син ОСОБА_4 та син ОСОБА_3 .
Позиція Верховного Суду
29.         Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
30.         Так, частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
31.         Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).
32.         Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
33.         Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права
34.         Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
35.         Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
36.         Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
37.         Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
38.         Відповідно до частини першої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
39.         Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (частина третя статті 1223 ЦК України).
40.         За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
41.         Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
42.         Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем.
43.         Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).
44.         Верховний Суд зауважував, що правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються ЦК України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України.
45.         Законодавець як у статті 1270 ЦК України, так і в інших нормах ЦК України, не передбачає допустимості існування такої конструкції як «зупинення перебігу строку на прийняття спадщини» та можливості постановою Кабінету Міністрів України визначати інші правила щодо регулювання строку на прийняття спадщини.
46.         Таким чином, пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню.
47.         Зазначені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від  25 січня 2023 року у справі № 676/47/21, від 21 червня 2023 року у справі №  175/1404/19, від 16 серпня 2023 року у справі № 520/15620/17, від 23 жовтня 2024 року у справі № 212/3555/23.
48.         Судами встановлено, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому останнім днем прийняття спадщини, визначеним статтею 127 ЦК України, є ІНФОРМАЦІЯ_6.
49.         Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
50.         Отже, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд оцінює поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`ктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення цих дій.
51.         Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України тощо.
52.         Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.
53.         Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18, від 14 лютого 2024 року у справі № 357/8183/22.
54.         Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду (постанови Верховного Суду від 11 липня 2022 року у справі № 650/48/20, від 27 квітня 2023 року у справі № 750/13008/21, від 14 лютого 2024 року у справі № 754/3327/22).
55.         Судами встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини 30 серпня 2022 року. Також 28 жовтня 2022 року позивачка зверталась до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини на користь сина ОСОБА_6 .
56.         Отже, ОСОБА_1 з часу відкриття спадщини у шестимісячний строк, визначений статтею 1270 ЦК України, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталась.
57.         Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
58.         Разом із тим, судами під час розгляду справи встановлено, що під час розгляду справи позивачкою не наведено та необґрунтовано поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини, які були б пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї на вчинення дій. 
59.         Судами правомірно зазначено, що доводи позивачки, викладені в позові, не можуть бути підставою для визнання поважною причини пропуску такого строку, оскільки поважність причин підлягає доведенню на підставі сукупності доказів, які в достатній мірі підтверджують наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги.
60.         У зв`язку із наведеним колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позовних вимог та визначення додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки обставини, якими обґрунтовані підстави позову, не свідчать про неможливість вчинення позивачкою дій з дня відкриття спадщини щодо прийняття спадщини.
61.         Доводи заявника про те, що саме у зв`язку із суперечливими положеннями закону, які протягом відведеного часу для прийняття спадщини декілька разів кардинально змінювались таким чином, що були не передбачуваними для позивачки та мали наслідком пропуску останньою строку для подачі заяви про прийняття спадщини, є безпідставними. Так, спадщина відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто майже за два місяці до проголошення в Україні воєнного стану, при цьому можливість вчинення дій щодо прийняття спадщини підтверджується поданням дружиною ОСОБА_10 - ОСОБА_2 заяви про прийняття спадщини, поданої в межах визначеного законом строку.
62.         Посилання заявника на неврахування судами попередніх інстанцій висновків, викладених у постановах Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року в справі № 6-496цс17, у постановах Верховного Суду від 18 січня 2023 року в справі № 580/1300/22, від 03 квітня 2024 року в справі № 639/8197/21, відхиляються колегією суддів, оскільки, з урахуванням встановлених судами обставин, оскаржувані судові рішення не суперечать висновкам, наведених у вказаних постановах.
63.         Вказані, а також інші доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявником норм матеріального і процесуального права й зводяться до переоцінки судом доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.
64.         Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.
65.         Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1.            Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_7 залишити без задоволення.
2.            Рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 07 листопада 2024 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 06 лютого 2025 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                       Н. Ю. Сакара
 
О. В. Білоконь
 
О. М. Осіян