УХВАЛА
19 червня 2025 року
м. Київ
справа № 642/4601/20
провадження № 51-4128 ск 25
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої                                      ОСОБА_1 ,
суддів                                               ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженої ОСОБА_5 , на вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 25 грудня 2024 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 11 березня 2025 року, 
встановив: 
У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд зазначених судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), Суд дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог п. 4, 5 ч. 2 та ч. 5 зазначеної статті.
Так, у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються: обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу до суду касаційної інстанції. Також до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.
Проте наведених положень процесуального закону захисником не дотримано.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 433 КПК, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
У касаційній скарзі захисник, обґрунтовуючи наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, серед іншого, як на підставу для скасування судових рішень, посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, водночас, не наводить її правового обґрунтування, з огляду на положення ст. 413 КПК.
Вказуючи на незаконність ухвали апеляційного суду не зазначає, яких саме порушень припустився суд апеляційної інстанції, переглядаючи вирок місцевого суду щодо нього, з огляду рішення суду, положення статей 94, 370, 404, 405, 412-413, 419 КПК, у їх взаємозв`язку, не вказує, які доводи апеляційної скарги сторони захисту залишились поза  увагою цього суду.
Крім того, захисник звернувся з касаційною скаргою на рішення судів першої та апеляційної інстанцій, вважає ці рішення незаконними та просить їх скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, таким чином допускає суперечності мотивувальної частини з її прохальною частиною. При цьому у новій касаційній скарзі захиснику необхідно врахувати положення ст. 415 КПК.
Також до касаційної скарги необхідно додати копії оскаржуваних судових рішень.   
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженої ОСОБА_5 , на вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 25 грудня 2024 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 11 березня 2025 року залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків із дня отримання ним ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

 
ОСОБА_1                                           ОСОБА_2                                  ОСОБА_3