Номер провадження: 33/813/1552/25
Номер справи місцевого суду: 523/6944/25 
Головуючий у першій інстанції Шурупов В. В. 
Доповідач Коновалова В. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
Іменем України
21.08.2025 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Коновалової В.А., 
за участю секретаря судового засідання Нечитайло А.Ю.,
захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – адвоката Сафронюка Павла Віталійовича
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Одеса в залі суду
апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – адвоката Сафронюка Павла Віталійовича
на постанову Пересипського районного суду м. Одеси від 17 червня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП,
в с т а н о в и в:
Короткий зміст постанови суду першої інстанції
Постановою Пересипського районного суду м. Одеси від 17 червня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави, у розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, з оплатним вилученням транспортного засобу. Стягнено з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – адвокат Сафронюка Павла Віталійовича просить постанову Приморського районного суду м. Одеси від 17 червня 2025 року скасувати та провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апеляційна скарга мотивована застосуванням судом першої інстанції максимально суворого покарання, а саме щодо вилучення транспортного засобу, не врахувавши особу правопорушника, зазначаючи при цьому, що вказаний в протоколі транспортний засіб на момент розгляду справи у суді першої інстанції вже не належав ОСОБА_1 , що виключає підстави для застосування покарання у вигляді вилучення транспортного засобу.
Також захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності стверджує, що судом першої інстанції розглянути справу без його участі та ОСОБА_1 , у зв`язку із чим позбавленні надати пояснення по суті справи.
Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності в судовому засіданні 21 серпня 2025 року апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, оскаржувану постанову суду першої інстанції просив скасувати та провадження по справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. 
Згідно положень ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).
Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив із того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 295038 від 09 квітня 2025 року, в якому наведені обставини порушення ОСОБА_1 приписів п.2.1.а «Правил дорожнього руху», за що він притягається до відповідальності за ч. ст. 126 КУпАП, підписаним вказаною особою без будь-яких зауважень чи заперечень та без надання будь-яких пояснень; довідкою УПП в Одеській області, згідно з якою станом на 09 квітня 2025 року посвідчення водія ОСОБА_1 здане на збереження; довідкою УПП від 09 квітня 2025 року про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , відповідно до якої останній притягався до адміністративної відповідальності 27 квітня 2024 року за ч. 4 ст. 126 КУпАП (постанова серії ЕНА № 2012104, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 гривень; постановою серії ЕНА № 2012104 від 27 квітня 024 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за яким ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП; та результатами відтворення під час вивчення матеріалів справи відеозаписів з портативних відео реєстраторів працівників поліції, у яких зафіксовано безперервний перебіг подій вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та обставин складення працівником поліції протоколу про адміністративне правопорушення за участю цієї особи.
Апеляційний суд не погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.
У відповідності до положень ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 295038 ОСОБА_1 09 квітня 2025 року близько 10 год 35 хв в м. Одеса по проспекту Князя Володимира Великого, 74, будучи притягнутим до адміністративної відповідальності постановою серії ЕНА № 2012104 від 27 квітня 2024 року за ч. 4 ст. 126 КУпАП, керував транспортним засобом марки «Nissan Rouge», д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, що вчинено повторно протягом року, чим порушив п. 2.1.а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
За положеннями ч. 5 ст. 126 КУпАП, відповідальність передбачена за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених ч.ч. 2-4 цієї статті. 
Згідно протоколу складеного відносно ОСОБА_1 останньому інкримінується повторне керування транспортним засобом, будучи особою, яка не має права керувати таким транспортним засобом, посилаючись на наявність постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 2012104 від 27 квітня 2024 року за ч. 4 ст. 126 КУпАП. 
Разом з тим, зважаючи на вказану в протоколі суть адміністративного правопорушення, така кваліфікуюча ознака, як повторність, доводиться наявністю діючої постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, за яке протягом одного року її вже було піддано адміністративному стягненню. При цьому, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 5 ст. 126 КУпАП необхідно встановити факт керування особою, позбавленою права керування транспортними засобами, і що таке керування є повторним протягом року.
Згідно постановисерії ЕНА № 2012104 від 27 квітня 2024 року за ч. 4 ст. 126 КУпАП, на підстав якої відповідно складено протокол відносно особи за ч. 5 ст. 126 КУпАП, ОСОБА_1 постановою Приморського районного суду м. Одеси від 06 жовтня 2023 року по справі № 522/8440/23 був позбавлений права керування транспортними засобами строком на один рік.
Відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державного реєстрі судових рішень, вказана постанова по справі № 522/8440/23 набрала законної сили 14 листопада 2023 року, після її оскарження в апеляційному порядку, з огляду на що, строк позбавлення права керування розпочав свій відлік з дня набрання поставою законної сили, а саме 14 листопада 2023 року. При цьому, враховуючи дату набрання постановою законної сили та встановлений термін позбавлення права керування, даний строк спливає 15 листопада 2024 року, відповідно станом на дату складення відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП, строк позбавлення його права керування сплив.
Тобто, станом на момент складення вказаного протоколу за ч. 5 ст. 126 КУпАП, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності не була позбавлена права керування, натомість не мала права керування таким транспортним засобом, про що також міститься відмітка в протоколі та безпосередньо зауважувалося захисником Білокурова В.Ф. в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції під запис.
При цьому, зі змісту складеного відносно ОСОБА_1 протоколу за ч. 5 ст. 126 КУпАП також вбачається зазначення працівниками поліції порушення останнім п. 2.1а ПДР України.
Пунктом 2.1а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;
Натомість, апеляційний суд вважає за необхідне зауважити, що здійснення керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом є об`єктивною стороною адміністративного правопорушення передбаченого положеннями ч. 2 ч. 126 КУпАП, що не враховано судом першої інстанції під час розгляду справи по суті та притягнення особи до відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, як особи, яка повторно протягом року керувала транспортним засобом, будучи позбавлена даного права, що є помилковим з огляду на вищевикладені обставини справи.
Окрім того, апеляційний суд вважає за необхідне також зауважити щодо обґрунтованості доводів апеляційної скарги в частині застосування до особи покарання у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки вказаний в протоколі транспортний засіб в момент розгляду справи в суді першої інстанції за ОСОБА_1 зареєстрований не був, що підтверджується долученою захисником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності довідкою.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. 
Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Карелін проти Росії» (20 вересня 2016 року, заява №926/08) зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має право самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.
Одночасно сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».
Відповідно, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Зважаючи на вищевикладене в своїй сукупності, апеляційний суд вважає за необхідне зауважити щодо обґрунтованості наведених доводів апеляційної скарги та помилковості висновків суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 інкримінованого останнього адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а тому в даному випадку наявні підстави для застосування в даному випадку положень п. 1 ч. 1 ст. 247.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржувана постанова Пересипського районного суду м. Одеси скасуванню із закриттям провадження по справі.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 251, 280, 283, 294 КУпАП України, Одеський апеляційний суд,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – адвоката Сафронюка Павла Віталійовича – задовольнити.
Постанову Пересипського районного суду м. Одеси від 17 червня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП – скасувати
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП – закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.А. Коновалова