Справа №752/1827/25	 	 	 	Головуючий у І інстанції Токман Ю.Ф.	
Провадження № 33/824/2713/2025 Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП	 	 	 	Доповідач у 2 інстанції Шроль В. Р.  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
 
13 червня 2025 року                                                                            м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду В.Р. Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 03 квітня 2025 року, якою
 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, працюючого ресторан «Гарден», РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
 
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору,
 
В С Т А Н О В И В :
За постановоюОСОБА_1 30 грудня 2024 року о 00:40 у м. Києві на пр. Академіка Глушкова, 8-В, керував транспортним засобом «Volkswagen Touran», д.н.з НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить постанову скасувати та закрити провадження  у справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що справу розглянуто поверхнево, без повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи.
 
Зазначає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом в день та час, який зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, а також відсутній доказ руху транспортного засобу.
 
Крім того вказує, що в матеріалах справи відсутній повний відеозапис з портативних відеореєстраторів поліцейських,на якому було б зафіксовано факт  керування транспортним засобом ОСОБА_1 .
 
Вважає, що вимога поліцейського про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння була безпідставною та протиправною і тому у ОСОБА_1 не виникло обов`язку проходження відповідного огляду на стан сп`яніння, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.
 
Також вважає, що огляд на стан алкогольного сп`яніння було проведено з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, та вимог Інструкції №1452/735, оскільки працівники поліції при проведенні огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Drager Alcotest 6820 не роз`яснили ОСОБА_1 порядок проведення даного огляду, а саме перед забором повітря не з`ясували обставини, які можуть впливати на результати огляду, та зобов`язані були перед застосуванням  алкотестеру дочекатися щоб пройшло не менше 2 хвилин після куріння ОСОБА_1 цигарок на виконання вимог розділу 3.5 Інструкції по експлуатації приладу Drager Alcotest 6820. 
 
Зазначає, що в порушення вимог закону та Інструкції №1452/735, в матеріалах справи відсутнє письмове направлення ОСОБА_1 на огляд до закладу охорони здоров`я, яке містило б відомості про те, що він був ознайомлений зі змістом вказаного направлення та воно було вручено йому під підпис, що свідчить про неналежність та недопустимість направлення, наявного в матеріалах справи, так як ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та не направлявся до медичного закладу охорони здоров`я, а тому складання відповідного направлення не передбачено.
 
Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
 
Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
 
Вимогами п. 2.9-а) ПДР встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
 
Винуватість ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння за обставин, викладених у постанові, підтверджується доказами, що містяться у акті огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, чеку - роздруківці результатів проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу, відеозапису події з боді-камери поліцейського, розписці ОСОБА_2 про відсторонення його від керування транспортним засобом.
 
Сукупності доказів суддя надав належну правову оцінку та дійшов вірного висновку про доведеність наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
 
Факт перебування у стані алкогольного сп`яніння на заправці поблизу належного йому автомобіля особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, не заперечується.
 
 Проте, за його версією, транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння  керував його племінник - військовослужбовець, який побачивши працівників поліції, покинув АЗС, а він вирішив на місці події визнати факт керування  з метою , що б у племінника не виникло проблем зі службою.
 
Проте, його версія спростовується відеозаписом події з бодікамери поліцейського, з якої вбачається , що   ОСОБА_1 при спілкуванні з поліцейськими визнавав факт керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння під час поїздки до заправки , детально пояснивши його  потребою придбати цигарки у магазині на АЗС, не згадуючи про керування транспортним засобом іншими особами.
 
Доказів на підтвердження версії ОСОБА_1 про керування  транспортним засобом його племінником, матеріали справи не містять.
 
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а лише підійшов до нього у той час, коли він перебував у припаркованому стані і двигун автомобіля не був приведений у дію,   спростовуються логічними поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності,  і були предметом дослідження судді, який правомірно її відкинув, вважаючи неспроможною.
 
Та обставина, що автомобіль, перебуваючи на АЗС, не був у русі, не спростовує  факту керування зазначеним транспортним засобом до автозаправочної станції.  
 
Оскільки ОСОБА_1 , перебуваючи на АЗС поблизу належного йому автомобіля, не заперечував факту керування ним транспортним засобом, поліцейським були виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння, то доводи апеляційної скарги про неправомірність дій поліцейського і відсутність у ОСОБА_1 обов`язку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку є безпідставними.
 
Посилання захисника в апеляційній скарзі на недотримання поліцейськими п.3.5 Інструкції по експлуатації приладу «Драгер Алкотест 6820», не є слушними , оскільки  долучена до матеріалів справи її копія такого розділу не містить. 
 
Доводи апеляційної скарги, про те, що, у матеріалах  справи відсутній повний відеозапис події з портативного відеореєстратора поліцейського, зокрема, не зафіксовано факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 ,  не свідчать про те, що у разі включення відеореєстратора з моменту спілкування поліцейського з ОСОБА_1 на території АЗС , дані відеозапису є недопустимими доказами. 
 
Інших  переконливих доводів, якими б ставилося під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у апеляційній скарзі не наведено. 
 
Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з дотриманням вимог ст.33 КУпАП.
 
Процесуальних порушень, які б слугували безумовними підставами для зміни чи скасування постанови судді , не встановлено.
 
За таких обставин постанова є законною. 
 
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
 
     П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності залишити без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 03 квітня 2025 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.
 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                  В. Р. Шроль