Ухвала
 
28 липня 2025 року
м. Київ
 
справа № 215/3916/24
провадження № 61-6037ск25
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,
 
розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Коротенка Є. В., Гудими Д. А., Грушицького А. І., Петрова Є. В., Сакари Н. Ю., Литвиненко І. В., Коломієць Г. В., Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю., Фаловської І. М., Мартєва С. Ю., Сердюка В. В., Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. від участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до Тернівської районної у місті Кривому Розі ради про визнання незаконними та протиправними дії щодо порушення прав на оформлення трудової книжки та зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У червні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати незаконними та протиправними дії відповідача щодо безпідставного невиконання наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 29 липня 1993 року № 58 і Міністерства юстиції України від 08 червня 2001 року № 259/34/5; зобов`язати відповідача виконати п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 29 липня 1993 року № 58; визнати бездіяльність відповідача протиправною щодо порушення прав позивача на оформлення трудової книжки, права на працю шляхом не укладання трудового договору, порушенням порядку ведення трудових книжок; стягнути з відповідача на його користь 515 104,56 грн моральної шкоди, та допустити негайне виконання рішення суду.
 
Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ухвалою      від 18 липня 2024 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Лиходєдова А. В. відмовив.
 
Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ухвалою      від 28 серпня 2024 року відмовив у відкритті провадження у справі з підстав передбачених пунктом 1 частини першої статті 186 ЦПК України, позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
 
Дніпровський апеляційний суд ухвалою від 22 листопада 2024 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів апеляційного суду Корчистої О. І.,  Агєєва О. В., Бондар Я. М. відмовив.
 
Дніпровський апеляційний суд постановою від 09 квітня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 серпня 2024 року - без змін.
 
05 травня 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Тернівського районного суду                               м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 липня 2024 року, ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області                    від 28 серпня 2024 року, ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 22 листопада 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року у цій справі.
 
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 травня 2025 року справу призначено судді-доповідачеві Зайцеву А. Ю., судді, які входять до складу колегії: Коротенко Є. В., Тітов М. Ю.
 
Ухвалою Верховного Суду від 02 червня 2025 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області                            від 18 липня 2024 року у цій справі. Відмовлено в задоволенні клопотання                    ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 серпня 2024 року, ухвалу Дніпровського апеляційного суду                       від 22 листопада 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду                       від 09 квітня 2025 року. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області                      від 28 серпня 2024 року, ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 22 листопада 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року залишено без руху та надано для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали, а саме - заявнику необхідно було надіслати на адресу суду нову редакцію касаційної скарги, оформлену відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, та в якій згрупувати, систематизувати та чітко зазначити конкретну обов`язкову підставу (підстави) касаційного оскарження судових рішень у відповідності до визначеного статтею 389 ЦПК України переліку підстав для касаційного оскарження судових рішень та їх відповідне мотивування; уточнити прохальну частину касаційної скарги в частині оскарження ухвали Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 серпня 2024 року, ухвали Дніпровського апеляційного суду від 22 листопада 2024 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року з урахуванням положень частини першої статті 409 ЦПК України; надати копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи; надати документ про сплату судового збору в розмірі 605,60 грн, і роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.
 
27 червня 2025 року ОСОБА_1 на усунення недоліків подав засобами поштового зв`язку нову касаційну скаргу разом із заявою про відвід суддів Верховного Суду  Коротенка Є. В., Гудими Д. А., Грушицького А. І., Петрова Є. В., Сакари Н. Ю., Литвиненко І. В., Коломієць Г. В., Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю., Фаловської І. М., Мартєва С. Ю., Сердюка В. В., Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. на підставі пунктів 3, 5 частини першої статті 36, статті 37 ЦПК України. Вважає, що існують обґрунтовані припущення, що викликають сумніви у неупередженості або об`єктивності суддів та зацікавленість у кінцевому рішенні.
 
У зв`язку із перебуванням суддів Коротенка Є. В. з 30 червня до 20 липня 2025 року, Зайцева А. Ю. і Тітова М. Ю. з 07 липня до 27 липня 2025 року у відпустці вказана заява розглядається 28 липня 2025 року.
 
Водночас заява в частині відводу суддів Верховного Суду Гудими Д. А.,  Грушицького А. І., Петрова Є. В., Сакари Н. Ю., Литвиненко І. В., Коломієць Г. В., Фаловської І. М., Мартєва С. Ю., Сердюка В. В., Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. підлягає залишенню без розгляду, оскільки відвід заявлено суддям, які не входять до складу колегії суддів, визначеної для розгляду справи № 215/3916/24, провадження № 61-6037ск25.
 
У частині першій статті 36 ЦПК України зазначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;                  4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
 
Згідно зі статтею 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.
 
Тобто цивільним процесуальним законом чітко визначені підстави відводу судді, одним з яких є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
 
Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.
 
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». У випадку ж самовідводу сам суддя повинен бути переконаним, що є достатньо фактів, які свідчать про його безсторонність. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими» (рішення від 09 листопада 2006 року в справі «Білуха проти України» (Belukha                     v. Ukraine), заява № 33949/02).
 
Також ЄСПЛ зазначив, що наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада              1950 року визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу. Щодо суб`єктивного критерію, то презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.
 
Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Це означає, що при з`ясуванні питання про те, чи існують законні підстави для побоювання щодо відсутності безсторонності у певного судді, позиція заявника має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути ці побоювання об`єктивно виправдані «справа Гаусшильдта» (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188).
 
Крім цього, сумніви мають бути застосовані на фактичних обставинах, а не на припущеннях про можливий розвиток подій.
 
Відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
 
При цьому згідно із частиною першою статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.
 
ОСОБА_1 не навів жодних обставин, які б свідчили про упередженість суддів Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Тітова М. Ю. під час розгляду справи                                                             № 215/3916/24, а його припущення про можливі мотиви та дії як колегії суддів, так і окремого судді колегії, не можуть бути підставою для відводу суддів, оскільки не підтверджують наявність об`єктивних сумнівів у їх неупередженості й не підтверджені жодними належними доказами.
 
Доводи ОСОБА_1 є судженнями, які не мають належного обґрунтування та підтвердження, а по суті зводяться до його незгоди з судовими рішеннями попередніх інстанцій по суті спору.
 
Отже, доводи заяви ОСОБА_1 не містять посилання на обставини, які б дали підстави для висновку про необ`єктивність та упередженість суддів Верховного Суду Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.
Верховний Суд наголошує на тому, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.
 
Суд оцінює обставини у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні. Тому доводи розглядуваної заяви не можуть слугувати підставою для відводу судді, оскільки не підтверджують наявність об`єктивних сумнівів у його неупередженості та об`єктивності, а також наявність підстав вважати, що судді Зайцев А. Ю., Коротенко Є. В., Тітов М. Ю. прямо заінтересовані у результаті розгляду справи.
 
Інших змістовних доводів та підстав для відводу суддів Зайцева А. Ю.,                  Коротенка Є. В., Тітова М. Ю. заявник не наводить.
 
Враховуючи, що Верховний Суд зробив висновок про необґрунтованість відводу, заявленого ОСОБА_1 , тому відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід колегії суддів Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В.,                    Тітова М. Ю. підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України
 
Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Гудими Д. А.,  Грушицького А. І., Петрова Є. В., Сакари Н. Ю., Литвиненко І. В., Коломієць Г. В., Фаловської І. М., Мартєва С. Ю., Сердюка В. В., Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. залишити без розгляду.
 
Визнати необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Верховного Суду Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Тітова М. Ю. від участі у розгляді справи № 215/3916/24.
 
Заяву про відвід колегії суддів Верховного Суду Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Тітова М. Ю. передати для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                               А. Ю. Зайцев
 
                                                                                                          Є. В. Коротенко 
 
М. Ю. Тітов