ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

19 червня 2025 року 	м.Суми	

Справа №591/6695/18 
Номер провадження 22-з/816/17/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Криворотенка В. І. ,  Рунова В. Ю. 
розглянувши у порядку письмового провадженнязаяву ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Конорєвим Володимиром Олексійовичем, 
в цивільній справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в:

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 01 лютого 2024 рокупозов ОСОБА_2 задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 273128 грн грошових коштів витрачених на ремонт квартири та 6231 грн. 28 коп. судових витрат.
Постановою Сумського апеляційного суду від 24 вересня 2024 року апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Конорєвим В.О. задоволено.
Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 01 лютого 2024 року скасовано.
Відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 4096 грн. 50 коп.
29 вересня 2024 року представником ОСОБА_1 – адвокатом Конорєвим В.О. подано до апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить вирішити питання щодо розподілу понесених відповідачкою по справі судових витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката в суді першої та апеляційної інстанції в сумі 54000 грн. 
04 жовтня 2024 року ОСОБА_2 подано до апеляційного суду заяву про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява представника відповідачки підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
За змістом ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно положень ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).
Як передбачено частинами 2 - 5, 8 статті 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Відповідно до п.п. 1, 2, 4, 5, 6, 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.
Представником відповідачки, на підтвердження розміру понесених відповідачкою судових витрат, було надано суду:
- договір про надання правничої допомоги № 2 від 28 травня 2021 року та додаткову угоду до договору про надання правничої допомоги №2 від 28 травня 2021 року, укладені між ОСОБА_1 , що діє за власної ініціативи в особі представника ОСОБА_3 та адвоката Конорєва В.О., в якому вказано, що адвокату буде виплачено за надання правничої допомоги гонорар, який залежить від часу, витраченого адвокатом з погодинним тарифом 250 грн. Сторони домовились, що гонорар є не меншим 6000 грн. Якщо об`єм дій адвоката перевищить визначену сторонами кількість годин, то клієнт після надання адвокатом звіту зобов`язується доплатити адвокату за фактично витрачений адвокатом час згідно з наданим звітом (а.с. 195-196, т. 2);
- договір про надання правничої допомоги № 8 від 09 лютого 2024 року, укладений між ОСОБА_1 , що діє за власної ініціативи в особі представника ОСОБА_3 та адвоката Конорєва В.О., яким сторонами узгоджено, що розмір гонорару складає 8000 грн (а.с. 5, на звороті, т. 3);
- квитанції від 07 та 09 лютого 2024 року, платіжну інструкцію від 25 вересня 2024 року про сплату ОСОБА_3 ОСОБА_4 коштів в сумі 53 000 грн (а.с. 6-7, т. 3).
- звіт ОСОБА_4 від 25 вересня 2024 року щодо вчинених адвокатам в інтересах ОСОБА_1 дій правового характеру у цивільній справі № 592/6695/18 (а.с. 11, т. 3).
Колегія суддів не вбачає підстав для розподілу між сторонами понесених відповідачкою витрат на професійну правничу допомогу в сумі 28 000 грн за участь адвоката Конорєва В.О. в суді першої інстанції, оскільки докази понесення цих витрат відповідачкою чи його представником не було подано суду першої інстанції у межах строків, визначених ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
Крім того, наданий суду адвокатом Конорєвим В.О. договір про надання правничої допомоги № 2 від 28 травня 2021 року не містить підпису сторін.
У той же час, факт понесення ОСОБА_1 під час апеляційного перегляду рішення суду витрат на професійну правничу допомогу підтверджується на доказах, які були подані у визначені ч. 8 ст. 141 ЦПК України строки.
Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п.4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 30 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Встановлено, що між адвокатом Конорєвим В.О. та представником ОСОБА_1 ОСОБА_3 укладено договір про надання правничої допомоги № 8 від 09 лютого 2024 року, в якому визначено розмір гонорару у фіксованому розмірі в сумі 8000 грн 00 коп., тобто вищевказаний розмір є договірним.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 належить стягнути 8000 грн 00 коп., понесених нею під час розгляду справи в суді апеляційної витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст. 270 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:
Стягнути з   ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 8000 гривень 00 копійок, витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий -  	О. І. Собина	

Судді:                                                                                        В. І. Криворотенко 

                                                                                                   В. Ю. Рунов